Справа № 331/2757/26
Провадження № 1-кп/331/684/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.07.2026

Олександрівський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря
судового засідання: ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
захисника ОСОБА_5 
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62025082370000184 від 14.10.2025, стосовно
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Біловодськ, Луганської області, військовослужбовця за мобілізацією, який перебуває на посаді заступника командира мотопіхотного батальйону з озброєння військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «капітан», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого 
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №181 від 18.09.2024 ОСОБА_4 , заступника командира піхотного батальйону з озброєння, призначеного наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (по особовому складу) №561 від 06.09.2024 на посаду заступника командира мотопіхотного батальйону з озброєння, вважати таким, що з 18 вересня 2024 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків за посадою. 
Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією заступник командира мотопіхотного батальйону з озброєння військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку,берегти державне майно.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» (надалі Закон) військове майно - це державне майно, передане військовим частинам, органам військового управління, підрозділам, закладам, установам та організаціям Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать всі види озброєння, бойова та інша техніка. 
Статтею 3 Закону передбачено, що державне майно передається військовим частинам на праві узуфрукта державного майна. З моменту передачі державного майна військовій частині на праві узуфрукта державного майна таке майно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують військове майно виключно за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 6-9 Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1225 від 04.08.2000 (надалі Положення), облік військового майна ведеться з метою отримання даних про його наявність, втрату, нестачу, рух, вартість та якісний (технічний) стан, необхідних для організації матеріально-технічного забезпечення військових частин, встановлення належного контролю за умовами зберігання, доцільністю та ефективністю його використання (витрачання), а також з метою підготовки даних для складення облікових документів та державної статистичної звітності. Обліку підлягає все військове майно незалежно від його призначення та джерел надходження. Облік військового майна повинен бути своєчасним, достовірним і точним. Облік військового майна ведеться як у мирний час, так і в особливий період на об`єктах військового (корабельного) господарства, у службах забезпечення органів військового управління, службах військових частин і з`єднань, на складах, базах, в арсеналах згідно з цим Положенням та відповідними нормативно-правовими актами Міноборони. Облік військового майна ведеться шляхом запису (відображення) в книгах (картках) обліку, інших матеріальних носіях інформації (далі - облікові документи) даних про кількість, якісний (технічний) стан, облікові та заводські номери, вартість (ціну) військового майна, а також про його рух, втрату та нестачу.
Відповідно до п. 13 Положення військове майно зберігається з дотриманням вимог, передбачених документацією заводів-виробників. Умови зберігання цього майна повинні забезпечувати збереження його належного якісного (технічного) стану, виключати можливість втрати.
Згідно з пунктом 12 Розділу І Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 17.08.2017 № 440, посадові (службові) особи організовують та здійснюють ведення обліку військового майна відповідно до обов`язків, визначених Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі - Статут внутрішньої служби Збройних Сил України), Положенням про військове (корабельне) господарство, положеннями про органи військового управління, функціональними (посадовими, службовими) обов`язками з урахуванням вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та цієї Інструкції».
Розділ 3 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначає обов`язки посадових осіб, військовослужбовців рядового складу. Відповідно до статей 109, 110 підрозділу «Заступник командира батальйону з озброєння (технічної частини)», заступник командира батальйону з озброєння в мирний і воєнний час відповідає за технічне забезпечення батальйону, за технічний стан озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, їх правильну експлуатацію, ремонт та евакуацію, за технічну підготовку особового складу батальйону, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан підпорядкованих йому підрозділів. Заступник командира батальйону з озброєння підпорядковується командирові батальйону і є прямим начальником усього особового складу батальйону. Заступник командира батальйону з озброєння зобов`язаний: організовувати правильну експлуатацію, ремонт та евакуацію озброєння, бойової та іншої техніки, а також навчально-тренувальних засобів батальйону, керувати роботами, пов`язаними з їх технічним обслуговуванням і ремонтом, вживати заходів для вдосконалення навчально-матеріальної бази технічної підготовки; стежити за правильним застосуванням і ощадливим витрачанням пального, мастильних матеріалів і спеціальних рідин у підрозділах; знати будову, порядок експлуатації та ремонту озброєння, бойової та іншої техніки батальйону, наявність, технічний стан і місце перебування машин; не менше ніж один раз на три місяці перевіряти технічний стан озброєння, техніки і матеріальних засобів батальйону і проводити перевірку стрілецької зброї за номерами та стану боєприпасів у підрозділах; керувати підготовкою озброєння, бойової та іншої техніки до застосування та експлуатації в польових умовах, вживати заходів щодо забезпечення їх обладнанням і засобами для підвищення прохідності; вживати заходів, спрямованих на запобігання катастрофам, аваріям і поломкам озброєння та техніки, аналізувати їх причини, негайно доповідати про них і вжиті заходи командирові батальйону; дотримуватися вимог безпеки під час експлуатації, ремонту й евакуації озброєння, бойової та іншої техніки, а також виконання заходів пожежної безпеки у парку; вести облік і звітність.
Відповідно до пункту 3.3.3 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України №300 від 16.07.1997, заступник командира батальйону з озброєння (технічної частини) відповідає за технічне забезпечення батальйону та виконує свої обов`язки згідно з вимогами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (548-14) і пункту 3.1.9 цього Положення. Крім того, він повинен: своєчасно подавати заявки на бронетанкове, автомобільне, ракетно-артилерійське та інше майно; забезпечувати економні витрати пального, запасних частин і матеріалів, мастильних матеріалів та спеціальних рідин, правильне оформлення шляхових листків (робочих листів агрегатів), книг обліку роботи машин та витрат пального, а також своєчасне подання підрозділами звітності про витрати пального; вживати заходів щодо усунення причин наднормативних витрат пального та мастильних матеріалів внаслідок технічних несправностей машин. 
Згідно з пунктом 3.1.9 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних сил України, усі посадові особи військової частини (з`єднання), які 
відають військовим (корабельним) господарством, повинні: знати вимоги чинного законодавства України, наказів, положень, настанов, інструкцій та інших керівних документів щодо організації та ведення військового (корабельного) господарства та неухильно керуватись ними у своїй діяльності; правильно визначати потреби та знати рівень забезпеченості підрозділів, частин (з`єднань) матеріальними засобами і коштами у підпорядкованих службах для забезпечення бойової та мобілізаційної готовності, бойової готовності спеціальних споруд, бойової підготовки і виховної роботи та створення необхідних матеріально-побутових умов особовому складу; організовувати та контролювати ведення обліку, правильне зберігання і своєчасне оновлення запасів матеріальних засобів усіх видів, а також експлуатацію, ремонт та технічне обслуговування озброєння, бойової та іншої техніки, казармено-житлового фонду, інженерних та спеціальних споруд у підпорядкованих службах (службі); здійснювати постійний контроль за правильним, ощадливим та доцільним витрачанням (використанням) матеріальних засобів і коштів, вживати необхідних заходів для боротьби з нераціональними їх витратами (використанням), втратами, нестачами, псуванням і розкраданням; організовувати проведення (у встановлені терміни) перевірок та документальних ревізій господарської діяльності, а також інвентаризацію матеріальних засобів у підпорядкованих службах (службі); вести узагальнений облік втрачених матеріальних засобів за підпорядковані служби (підрозділи) в натуральних або вартісних показниках; знати наявність, стан, тактико-технічні характеристики та правила експлуатації озброєння, бойової, іншої техніки у підпорядкованих службах (службі) та вміти організувати їх експлуатацію і ремонт; вживати заходів щодо забезпечення надійного збереження матеріальних засобів, слідкувати за справним станом обладнання постів, огороджень, технічних засобів охорони, зв`язку та сигналізації.
На підставі викладеного капітан ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді заступника командира мотопіхотного батальйону з озброєння військової частини НОМЕР_1 , є військовослужбовцем, який обіймає посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, а тому відповідно до примітки 1 до ст. 425 КК України є військовою службовою особою.
В свою чергу, капітан ОСОБА_4 , будучи військовою службовою достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.
Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє до цього часу. 
Так, відповідно до наряду від 05 листопада 2024 року №1084/24, який виданий на підставі розпорядження НГШ з ЛЗ від 04 листопада 2024 року №22465 та розпорядження НЦУЗНСО ІНФОРМАЦІЯ_3 , військова частина НОМЕР_2 передала та військова частина НОМЕР_1 прийняла у якості штатного забезпечення військову техніку, яка включала 4 (чотири) одиниці БТР-60Д. Згідно з актом приймання-передачі основних засобів від 09.11.2024 №118, проведено огляд військового майна в присутності матеріально відповідальної особи, яка видала на відповідальне зберігання військове майно, та відповідальної особи, яка прийняла на відповідальне зберігання майно, а саме 4 (чотири) одиниці БТР-60Д, вартістю 1949078,27 грн. кожна. 
Відповідно до наряду від 05 листопада 2024 року №1085/24, який виданий на підставі розпорядження НГШ з ЛЗ від 04 листопада 2024 року №22465 та розпорядження НЦУЗНСО ІНФОРМАЦІЯ_3 , військова частина НОМЕР_2 передала та військова частина НОМЕР_1 прийняла у якості штатного забезпечення військову техніку, яка включала 7 (сім) одиниць БТР-60Д. Згідно з актом приймання-передачі основних засобів від 12.11.2024 №123, проведено огляд військового майна в присутності матеріально відповідальної особи, яка видала на відповідальне зберігання військове майно, та відповідальної особи, яка прийняла на відповідальне зберігання майно, а саме 7 (сім) одиниць БТР-60Д, вартістю 1949078,27 грн. кожна.
У період часу з 12.11.2024 по 05.12.2024, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, отримані 11 (одинадцять) одиниць БТР-60Д тимчасово зосереджувалися в Запорізькій області, в районі населених пунктів Дуднікове, Миролюбівка, Максимівка та Каштанівка. 
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по технічній частині) «Про введення в стрій та закріплення бронетанкової техніки у військовій частині НОМЕР_1 » від 05.12.2024 №2144-АГД, військову техніку у кількості 14 (чотирнадцять) одиниць, у тому числі БТР-60Д, отримані за актами приймання-передачі основних засобів від 12.11.2024 №123 та від 09.11.2024 №118, закріплено за мотопіхотним батальйоном військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до вказаного наказу, командирам підрозділів під час закріплення бронетанкового озброєння і техніки (БТОТ) необхідно: організувати охорону, зберігання та постійну бойову готовність закріпленого зразка БТОТ; забезпечити проведення контрольного огляду БТОТ перед виїздом та щоденне технічне обслуговування БТОТ; періодично проводити перевірку комплектності БТОТ згідно формуляру (паспорту), карток обліку некомплектності;при виявленні пошкоджень, виходу з ладу або втрати БТОТ, негайно доповісти про ці випадки вищому командуванню та начальнику бронетанкової служби. 
Відповідно до бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №1029дск від 04.12.2024, підрозділи військової частини НОМЕР_1 , у тому числі мотопіхотний батальйон, 05.12.2024 висунулися в район виконання бойових завдань, розташований у Донецький області.
У період часу з 05.12.2024 по 14.10.2025, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось за можливе, заступник командира мотопіхотного батальйону з озброєння військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану, діючи з кримінальною протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, несумлінно ставився до покладених на нього обов`язків відповідно до чинного законодавства та функціональних обов`язків, належним чином не організував ведення своєчасного, достовірного і точного обліку військової техніки, отриманої у якості штатного забезпечення за нарядами №1084/24, №1085/24 від 05 листопада 2024 року, виданими на підставі розпорядження НГШ з ЛЗ №22465 від 04 листопада 2024 року та розпорядження НЦУЗНСО ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була прийнята військовою частиною НОМЕР_1 за актами приймання-передачі основних засобів №118 від 09.11.2024 та №123 від 12.11.2024, не вжив заходів щодо забезпечення правильного та надійного збереження вказаної військової техніки , внаслідок чого 2 (дві) одиниці військової техніки, а саме БТР-60Д заводський номер ДО2ЛТ2367 та БТР-60Д заводський номер Ц12УТ3648, вартістю 1949078,27 грн. кожен, які тимчасово зберігалися поблизу АДРЕСА_2 , було втрачено, що у свою чергу призвело до спричинення збитків військовій частині НОМЕР_1 на загальну суму 3 898 156, 54 (три мільйони вісімсот дев`яносто вісім тисяч сто п`ятдесят шість) грн. 54 коп. У той же час, усвідомлюючи наслідки своїх протиправних дій, капітан ОСОБА_4 продовжуючи діяти з кримінальною протиправною недбалістю, не доповів вищому командуванню військової частини НОМЕР_1 про втрату 2 (двох) одиниць БТР-60Д та укривав цей факт до 15.10.2025 року.

27.03.2026 року міжПершим заступником керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6  та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 425 КК України застосувати ст.69 КК України у виді 2(двох) років позбавлення волі. На підставі ст.58 КК України замість позбавлення волі військвослужбовцю призначити покарання у виді 2(двох) років службового обмеження для військовослужбовців з відрахуванням в дохід держави 20(двадцять) відсотків із суми грошового забезпечення. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
ОСОБА_4 зазначив, що укладання угоди про визнання винуватості є добровільним, тиску та вмовлянь на укладання угоди до нього застосовано не було. При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Прокурор у судовому засіданні просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості. Також надав матеріали, що характеризують особу ОСОБА_4 . 
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні також просив затвердити укладену угоду, підтвердив, що укладання угоди його підзахисним було добровільним, і захисником обвинуваченому повністю роз`яснені наслідки укладання угоди.
ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку захисника.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Зміст угоди відповідає положенням ст. 472 КПК України.
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 425 КК України, а саме: недбале ставлення військової службової особи до служби, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене в умовах воєнного стану.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Суд також отримав усне підтвердження обвинуваченого, що він не перебуває під дією алкоголю чи наркотичних речовин, і повністю усвідомлює та може розпоряджатися своїми правами у судовому засіданні, а також усвідомлює наслідки своїх дій.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.
Судом також досліджені письмові докази, що характеризують обвинуваченого, а саме той факт, що обвинувачений раніше не судимий, надав благодійну допомогу для підтримки оборонності, задовільно характеризується за період проходження служби.
Зважаючи на той факт, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України та КК України, враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені та зрозумілі наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав та необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгоджених сторонами виду та міри покарання.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правовпорушення, відшкодування завданих збитків.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст. 67 КК України – судом не встановлені.
Речові докази та витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.
Клопотань щодо обрання, зміни чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження не надходило.
Керуючись ст.ст.314,469,472,473,474, 475 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 березня 2026 року у кримінальному провадженні зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 62025082370000184 від 14.10.2025року, укладену міжПершим заступником керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6  та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 . 
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 425 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2(два) роки, із застосуванням вимог ст.69 КК України.
Відповідно до ст.58 КК України замінити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 2(два) роки на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк у виді 2(двох) років службового обмеження для військовослужбовців з відрахуванням в дохід держави 20(двадцять) відсотків із суми грошового забезпечення ОСОБА_4 . 
Речові докази та судові витрати по справі відсутні.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Олександрівський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення:
- засудженим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Учасники судового провадження мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень. Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Суддя ОСОБА_1