Справа № 727/1753/26 
Провадження № 2/727/1209/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 травня 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді: Літвінової О.Г.
за участю секретаря судових засідань: Гавалешко Н.С. 
розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою комунального підприємства «Чернівецьке тролейбусне управління», інтереси якого представляє Бушкевич Олег Андрійович, до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - 

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
В обґрунтування позову вказує, що вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 грудня 2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.. 1 ст. 296 КК України. Вирок набрав законної сили 23 січня 2026 року. Позивач є потерпілим у вказаній справі.
Як встановлено судом у вироку №727/16103/25 від 23.12.2025 року, внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 рух маршрутного автобуса маршруту № 5 був вимушено зупинений, що призвело до простою рейсового автобуса тривалістю 20 хвилин та завдало комунальному підприємству «Чернівецьке тролейбусне управління» матеріальних збитків у сумі 668 грн. (без врахування податку на додану вартість у розмірі 20%).
Крім того, під час вчинення зазначених протиправних дій було пошкоджено службовий нагрудний відеореєстратор Комунального підприємства Чернівецьке тролейбусне управління, вартість якого становить 6636 грн. (без врахування податку на додану вартість у розмірі 20%), чим Комунальному підприємству Чернівецьке тролейбусне управління заподіяно майнову шкоду. 
Відповідно до розрахунку збитків, які завдані підприємству внаслідок простою транспортного засобу та пошкодження комунального майна КП «Чернівецьке тролейбусне управління» від 26.11.2025 року на автобусному маршруті №5 ДНЗ СЕ 82-14, було завдано шкоду на суму 8 764,80 грн.
За таких обставин, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь майнову шкоду, заподіяну внаслідок вчинення злочину в розмірі 8764,80 грн.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.02.2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився. Подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Заявлені позовні вимоги підтримав і просив задовольнити у повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи за адресою вказаною у позовній заяві. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідач до суду не подав.
За загальним правилом ч. 1статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на викладене та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, наданою у прохальній частині позовної заяви про розгляд справи без участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить наступних висновків.
Суд встановив, що вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 грудня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.296 ч.1 КК України і за його вчинення призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.
Як встановлено вироком суду, ОСОБА_1 , 26.11.2025 року, перебуваючи у маршрутному автобусі (д.н.з. № НОМЕР_1 ) маршруту №5, який рухався по вул.. Небесної Сотні, буд. 2, у м. Чернівці, у присутності пасажирів, які перебували в салоні маршрутного автобусу, на вимогу контролера-інспектора Комунального підприємства «Чернівецького тролейбусного управління» Негоди С.П. пред`явити квиток або інший документ по оплату за проїзд, діючи з хуліганських спонукань, умисно, протиправно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства та загальноприйнятих норм моралі у суспільстві та правил поведінки, висловлювався нецензурними словами та образами, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинив конфлікт із контролером-інспектором КП «ЧТУ» Негодою С.П., в ході якого застосував до потерпілого контролера-інспектора КП «ЧТУ» ОСОБА_2 фізичну силу, внаслідок чого останній втратив рівновагу, однак встиг схопитись за поручень та уникнути падіння.
Надалі, з метою уникнення адміністративної відповідальності та здійснення втечі з маршрутного автобусу, продовжуючи свої протиправні дії, ігноруючи попередження про здійснення виклику працівників поліції, демонструючи неповагу до оточуючих та вседозволеність, демонструючи свою зверхність, солдат ОСОБА_1 наніс побої контролеру-інспектору КП «ЧТУ» ОСОБА_2 , спричинивши останньому фізичний біль, зокрема не менше трьох ударів кулаками обох рук в область голови та два удари правою ногою в тулуб потерпілому.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 рух маршрутного автобусу №5 був вимушено зупинений, що призвело до простою рейсового автобуса тривалістю 20 хв. та завдало КП «ЧТУ» матеріальних збитків у сумі 668 грн. (без врахування податку на додану вартість у розмірі 20%).
Крім того, під час вчинення зазначених протиправних дій було пошкоджено службовий нагрудний відеореєстратор Комунального підприємства «Чернівецьке тролейбусне управління», вартість якого становить 6636 грн. (без врахування податку на додану вартість у розмірі 20%), чим КП «ЧТУ» заподіяно майнову шкоду.
Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.
Факт заподіяння майнової шкоди позивачу внаслідок вчинення злочину встановлено судом у кримінальному провадженні та не підлягає доказуванню в ході розгляду цієї справи.
За нормою частини четвертої ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Частиною шостою цієї ж статті визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Положеннями ст. 128 КПК України встановлено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) дохід, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Зобов`язання із заподіяння шкоди це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.
Загальні положення відшкодування шкоди визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
В силу положень ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Із абз.1 п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абз.1 п. 2 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі.
Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.
Як встановлено судом, та підтверджується вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 грудня 2025 року у зв`язку з неправомірними діями відповідача, позивачу була спричинена шкода, та між неправомірними діями та завданою шкодою є причинний зв`язок, окрім того встановлена його вина.
За змістом статей 11, 1166 ЦК України, підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування майнової шкоди виникає за таких умов: наявність майнової шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала майнової шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала майнової шкоди, та її результатом майновою шкодою; вина особи, яка завдала майнової шкоди. При цьому цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях із відшкодування майнової шкоди передбачає презумпцію вини, тому, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача майнової шкоди. Позивач не зобов`язаний доводити вину відповідача у заподіянні майнової шкоди. Особа, якій спричинено майнову шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання такої шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої майнової шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати таку шкоду. Аналогічні правові висновки містять постанови Верховного Суду від 10 лютого 2021 року по справі №199/6521/19 та від 23 вересня 2021 року по справі №199/3654/18.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Із вироку Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 грудня 2025, який набрав законної сили, вбачається, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 рух маршрутного автобусу №5 був вимушено зупинений, що призвело до простою рейсового автобуса тривалістю 20 хв. та завдало КП «ЧТУ» матеріальних збитків у сумі 668 грн. (без врахування податку на додану вартість у розмірі 20%). Крім того, під час вчинення зазначених протиправних дій було пошкоджено службовий нагрудний відеореєстратор Комунального підприємства «Чернівецьке тролейбусне управління», вартість якого становить 6636 грн. (без врахування податку на додану вартість у розмірі 20%), чим КП «ЧТУ» заподіяно майнову шкоду, на загальну суму 8764,80 грн.
З огляду на викладене та беручи до уваги те, що протиправні дії відповідача пов`язані із заподіянням позивачу шкоди знаходяться у безпосередньому причинному зв`язку із наслідками, що настали, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Чернівецьке тролейбусне управління» майнової шкоди в розмірі 8764,80 грн., є підставним, а тому підлягає до задоволення.
Вирішуючи питання стосовно судового збору, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6ст. 142 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України
Відповідно до п. п. 2, 6 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи; у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, позивач при зверненні до суду з позовною вимогою про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, звільнений від сплати судового збору, а тому, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути судовий збір у розмірі 1331,20 грн. з відповідача на користь держави.
Керуючись ст. 5, 12, 76, 81, 82, 89, 200, 209, 263, 265 ЦПК України, ст. 16, 1177 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву комунального підприємства «Чернівецьке тролейбусне управління», інтереси якого представляє Бушкевич Олег Андрійович, до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь комунального підприємства «Чернівецьке тролейбусне управління», ЄДРПОУ 03328907 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у розмірі 8764 (вісім тисяч сімсот шістдесят чотири) гривні 80 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір за позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 1331,20 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд до Чернівецького апеляційного суду, або безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 - ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя:      О.Г. Літвінова