В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/2996/26
Провадження № 1-кп/0285/630/26
21 травня 2026 року м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді…………….........… ОСОБА_1 , 
секретаря ...............................……...... ОСОБА_2 ,
розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників,
кримінальне провадження №12026065530000090, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.05.2026,
в межах якого висунуте обвинувачення громадянину України:
ОСОБА_3 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
українцю, уродженцю м. Екібастуз Казахстан, 
з середньою освітою, інваліду ІІ групи, 
який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , 
пенсіонеру, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, – 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 08.04.2026 близько 15 год, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості поблизу магазину «Візит», що по вулиці Петра Волиняка, 6 в селі Гульськ Звягельського району Житомирської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вступив в словесну суперечку з ОСОБА_4 , під час якої в нього виник умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень останньому.
Реалізуючи свій протиправний умисел, у зазначений день, час, місці та за вказаних обставин, без відриву у часі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у виді спричинення шкоди здоров`ю потерпілому та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_4 та наніс не менше 7 (семи) ударів кулаками обох рук в область голови, верхньої частини тулуба та правої руки ОСОБА_4 .
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: забою (контузії) лівого ока середнього ступеня із крововиливом в кон`юктиву лівого ока зовні від рогівки, крововиливом у передню камеру лівого ока (гіфемою), синцем на носі з переходом у навколоочні ділянки, перелом кісток носа, забою верхньої щелепи із неповними вивихами 1-го зуба на верхній щелепі справа (11 зуба за міжнародною стоматологічною класифікацією), 1-го зуба на верхній щелепі зліва (21 зуба за міжнародною стоматологічною класифікацією), із крововиливами в ясна навколо цих зубів, які належать до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Окрім того внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: синців на лівому вусі, на правому вусі з переходом у вискову ділянку справа, забій нижньої щелепи із крововиливом на слизовій оболонці нижньої губи справа, синців на передній поверхні лівого плеча у середній частині, на грудній клітині зліва зовні від соска, які належать до легких тілесних ушкоджень.

В ході досудового розслідування кримінального провадження ОСОБА_3 подав прокурору заяву від 15.05.2026 щодо визнання своєї винуватості, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згода зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами і згода на розгляд обвинувального акту у його відсутності підтверджена захисником ОСОБА_5 .
Потерпілий ОСОБА_4 подав заяву, в якій висловив згоду з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без його виклику та без проведення судового розгляду, а також ознайомився з обмеженням права апеляційного оскарження.
Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 надійшов до суду 18.05.2026 разом із клопотанням прокурора про його розгляд в спрощеному порядку відповідно до ст.302 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні. 
Відтак, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ст.381 КПК України.
Оцінюючи встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Дії ОСОБА_3 , які виразились у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого, суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому суд враховує: 
ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків; його характер;
дані про особу винного, який вину у скоєному визнав; раніше не судимий; на обліку у лікарів психолога та нарколога не перебуває; негативної характеристики по місцю проживання не має;
положення ст.ст.50, 65 КК України, згідно яким особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Також варта уваги позиція потерпілого, який своєї думки щодо призначення покарання обвинуваченому не висловив, залишивши це питання на розсуд суду. 
Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання передусім є виправним та превентивним засобом, в якій мають використовуватися не надмірні, а лише необхідні й зумовлені метою заходи. Виправлення як мета покарання – це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу, це ті певні зміни в особистості винної особи, які утримують її в подальшому від вчинення нових злочинів. З моральної точки зору, виправлення обвинуваченого і є кінцевою метою покарання. 
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.
Резюмуючи викладене, суд погоджується з думкою прокурора, зазначеною у супровідному листі, та призначає обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду у межах санкції ч.2 ст.125 КК України, із покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених п.п.1,2,3 ч.2 ст.59-1 КК України. 
Саме таке покарання відповідатиме тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи, сприятиме виправленню винного та попередженню вчинення ним нових злочинів, а також не буде становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Пробаційний нагляд полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства (ст.59-1 КК України). 
Під час призначення покарання у вигляді пробаційного нагляду покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України, складає невід`ємну частину цього заходу примусу, забезпечуючи його мету, та є обов`язковим (безумовним). 
Підстави для звільнення від відбування покарання відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Арешт на майно у кримінальному провадженні не накладався.
Витрати за залучення експерта відсутні.
Доля речових доказів вирішується судом відповідно до правил, передбачених ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.302, 337, 367, 368, 370, 371, 374, 382 КПК України, – 
УХВАЛИВ:
Визнати  ОСОБА_3  винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання за цим законом у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців пробаційного нагляду.
На підставі ч.2 ст.59-1 КК України покласти на  ОСОБА_3  обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк відбування покарання  ОСОБА_3  рахувати з дня постановки на облік до уповноваженого органу з питань пробації. 
Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.
Речові докази у кримінальному провадженні: 
оптичний диск DVD-R 4.7 Gv CMDR 47 G-CF MWMO3-6865 65 GR0621 з відеозаписом моменту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 слід залишити при матеріалах справи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку оскарження, вирок набирає законної сили за результатом апеляційного провадження.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги на нього через Звягельський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Головуюча суддя    ОСОБА_1