13.05.26
33/812/160/26
Справа № 490/1025/26
Провадження № 33/812/160/26
ПОСТАНОВА
Іменем України
13 травня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Коломієць В.В.
із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,
за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , її захисника Кащенка С.О.,
потерпілої ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником Кащенко Станіславом Олексійовичем, на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 березня 2026 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання:  АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень, 
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 02 лютого 2026 року серії ЕПР1 №581598, 02 лютого 2026 року о 18 год 00 хв. в м. Миколаєві по вул. Марка Кропивницького, 202, водій ОСОБА_1 керуючи трамваєм КТМ-8, д.н.з. д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Марка Кропивницького від вул. 1-а Воєнна в бік вул. 3-я Слобідська, була неуважною, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагувала на її зміну, при виникненні перешкоди, не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та здійснила наїзд на відкриті двері транспортного засобу Toyota Venza, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що був припаркований праворуч. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.3 «б», п. 12.3 Правил дорожнього руху, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. 
Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 березня 2026 року ОСОБА_1  визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
Не погодившись із вказаною постановою суду захисник ОСОБА_1 – адвокат Кащенко С.О. - звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на незаконність постанови суду першої інстанції, просив її скасувати, та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник Кащенко С.О. вказував, що суд хоча і детально описав пояснення учасників ДТП, однак не надав належної оцінки поясненням ОСОБА_1 в тій частині, що на момент проїзду біля транспортного засобу Toyota Venza, д.н.з. НОМЕР_2 , двері вказаного транспортного засобу не були відкриті повністю та було достатньо місця для проїзду трамвая. Пояснення ОСОБА_1 є логічними та послідовними. В той же час, суд поклав в основу постанови пояснення потерпілої, яка вказувала на те, що вона припаркувала свій автомобіль вздовж бордюрного каменю по вул. Марка Кропивницького та через відчинені задні ліві двері автомобілю збирала свої речі, що розсипалися в салоні автомобіля. Трамвай не бачила взагалі, оскільки нахилилась та верхньою частиною тіла перебувала в салоні. При цьому водій трамвая, об`єктивно маючи змогу зупинитись чи надати звуковий сигнал, цього не зробила. На думку апелянта такі покази ОСОБА_2 не повною мірою узгоджуються з обставинами справи. Зокрема малоймовірно, що потерпіла не чула та не бачила трамвай, що наближався, а була зайнята виключно речами в машині, з огляду на повільний рух трамваю та очевидний шум від нього, враховуючи його вагу. Вважає, що за умов дотримання потерпілою вимог п. 2.3 «д» та п. 15.3 ПДР дорожньо-транспортної пригоди не відбулось би. В той же час ОСОБА_1 правомірно розраховувала, що інші учасники дорожнього руху виконують правила дорожнього руху п. 1.4 ПДР України. Крім того, просив врахувати погодні умови, які були в день дорожньо-транспортної пригоди (вітер більш ніж 4 м/с), та що ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем роботи, працює на КП ММР «Миколаївелектротранс» з 14.03.2025, до роботи ставиться відповідально, вміє діяти в нестандартних ситуаціях, дотримується Правил дорожнього руху .
В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її захисник Кащенко С.О. підтримали доводи апеляційної скарги.
Потерпіла ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного.
Відповідно підпункту «б» пункту 2.3 Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до пункту 12.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Згідно зі ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
За положеннями статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю
Зі змісту ст.283 КУпАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.
Аналіз матеріалів провадження свідчить, що суд першої інстанції дотримався в повному обсязі вимог статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, встановив за яких обставин трапилась дорожньо-транспортна пригода, проаналізував докази у їх сукупності, дав їм належну оцінку і дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у даній постанові суду.
Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами, а саме: протоколом серії ЕПР1 №581598 від 02 лютого 2026 року, згідно якому 02 лютого 2026 року о 18 год 00 хв. в м. Миколаєві по вул. Марка Кропивницького, 202, водій ОСОБА_1 керуючи трамваєм КТМ-8, д.н.з. НОМЕР_1  по вул. Марка Кропивницького від вул. 1-а Воєнна в бік вул. 3-я Слобідська, була неуважною, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагувала на її зміну, при виникненні перешкоди, не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та здійснила наїзд на відкриті двері транспортного засобу Toyota Venza, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що був припаркований праворуч. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.3 «б», п. 12.3 Правил дорожнього руху, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП (а.с. 1). 
До протоколу про адміністративне правопорушення долучені пояснення ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 . 
Згідно пояснень ОСОБА_1 , відібраних під час складання адміністративних матеріалів, 02 лютого 2026 року о 18:00 год вона працювала на маршруті № 3, керуючи трамваєм, рухалась від зупинки вул. Марка Кропивницького в напряму до зупинки вул. 3 Слобідської. Біля узбіччя, з правої сторони стояв автомобіль "Toyota Venza" реєстраційний номер НОМЕР_2 , на задньому сидінні якого, стоячи на дорозі, копирсалась жінка. За 20 метрів до неї, ОСОБА_1 рухаючись зі швидкістю 5 км/год, почала пригальмовувати. Вказана жінка побачила її і стала рівно біля свого автомобіля, дивлячись на неї. Вона продовжила рух, коли трамвай порівнявся із автомобілем, побачила, що у останнього почали відкриватись більше задні двері. Вона натиснула на гальма, однак трамвай їхав з ухилу і різко не загальмував, внаслідок чого зачепив вказані двері автомобіля "Toyota Venza" д.н.з. НОМЕР_2 . Також пошкоджень зазнав і трамвай.
Аналогічні пояснення надала ОСОБА_1 у судовому засіданні в суді першої інстанції. Також вказувала, що на той час було темно, за такого в повній мірі не бачила чи зачинила жінка за собою дверцята, чи як конкретно вони відчинились. Бачила лише достатність бокового інтервалу. Звуковий сигнал не застосовувала та не зупинялась завчасно, оскільки це заборонено внутрішніми інструкціями.
Згідно пояснень потерпілої ОСОБА_2 , відібраних під час складання адміністративних матеріалів, 02 лютого 2026 року о 18:00 годин вона підійшла до свого автомобіля "Toyota Venza", д.н.з. НОМЕР_2 , що стояв припаркований біля будинку № 198 по вул. Марка Кропивницького, увімкнула двигун, після чого відкрила задні двері авто, щоб покласти речі в салон. В цей час коли вона складала речі відчула удар та скрежет двері авто. Водій трамвая, не надавши звуковий сигнал та не зупинившись, здійснив наїзд на двері її автомобіля.
У судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_2 надала аналогічні пояснення, підтвердивши, що трамвай не бачила, оскільки нахилилась та верхньою частиною тіла перебувала в салоні автомобіля, де збирала речі, тоді як водій трамвая, об`єктивно маючи змогу зупинитись чи надати звуковий сигнал, цього не зробила.
До протоколу про адміністративне правопорушення долучено відео з портативного відеореєстратора Motorola VB 400 №474900, схема місця ДТП, яка складена відповідно до вимог, визначених «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженій Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395, за участю водія  ОСОБА_1 та водія  ОСОБА_2 . Відомості, зазначені в ній, засвідчені їх підписами без застережень (а.с. 4).
Відповідно до зазначеної схеми ДТП на ній зображена ділянка дороги, на якій сталась ДТП (вул. Марка Кропивницького,202), та зафіксовані дані, які дають можливість визначити організацію дорожнього руху на ній, розташування транспортних засобів після ДТП та місце, де відбулося зіткнення, вказані ширина проїзної частини та результати інших вимірів, які мають істотне значення для встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди, пошкодження транспортного засобу "Toyota Venza", д.н.з. НОМЕР_2 , а саме: пошкодження бокової лівої частини; пошкодження транспортного засобу трамвай КТМ-8, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: пошкодження бокової правої частини (а.с. 4).
Також до матеріалів справи додано фотознімки з місця ДТП.
Суд першої інстанції всебічно дослідив зазначені докази у їх сукупності, об`єктивно та достовірно встановив фактичні обставини справи та прийняв законне і обґрунтоване рішення щодо доведеності факту порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. п. 2.3 «б», п. 12.3 ПДР України, яка керуючи транспортним засобом трамвай КТМ-8, д.н.з. НОМЕР_1  була неуважною, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагувала на її зміну, при виникненні перешкоди, не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та здійснила наїзд на відкриті двері транспортного засобу Toyota Venza, д.н.з. НОМЕР_2 , та обґрунтовано встановив, що дії водія ОСОБА_1 перебувають у причино - наслідковому зв`язку з ДТП, що мала місце 02 лютого 2026 року.
Такий висновок суду ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та всебічно перевірених судом доказах, які отримали відповідну оцінку в постанові суду першої інстанції.
Доводи апелянта, що суд не надав належної оцінки поясненням ОСОБА_1 , яка вказувала, що на момент проїзду біля транспортного засобу Toyota Venza, д.н.з. НОМЕР_2 , двері вказаного транспортного засобу не були відкриті повністю та було достатньо місця для проїзду трамвая, не заслуговують на увагу, оскільки зазначені обставини створювали для водія ОСОБА_1 підвищену увагу до змін дорожньої обстановки (п. 2.3 "б" ПДР України) із застосуванням заходів, передбачених п. 12.3 ПДР України - зменшити швидкість руху аж до повної зупинки, чого ОСОБА_1 не було виконано.
Аргументи адвоката Кащенка С.О. щодо порушення водієм ОСОБА_2 п 2.3 «д» та п. 15.3 Правил дорожнього руху України не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до ст. 256, ч. 1 ст. 257, 279, 280 КУпАП розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, в даному випадку відносно ОСОБА_1 . 
Також, відхиляючи такі доводи, апеляційний суд враховує, що матеріалами справи доведено, що саме порушення ОСОБА_1 пунктів 2.3 «б», 12.3 ПДР спричинило пошкодження транспортних засобів.
Не спростовує таких висновків і посилання захисника Кащенка С.О. в апеляційній скарзі щодо можливості настання дорожньо-транспортної пригоди внаслідок несприятливих погодних умов - вітер більш ніж 4 м/с оскільки, викладені обставини є припущеннями, до того ж вітер з такою швидкістю вважається слабким. Крім того апеляційний суд звертає увагу, що особа, яка керує транспортним засобом, зважаючи на погодні умови повинна була бути ще більш уважною, щоб мати змогу постійно слідкувати за дорожньою обстановкою та безпечно керувати транспортним засобом, чого ОСОБА_1 не дотрималася.
Доводи апелянта про те, що відповідно до п. 1.4. ПДР ОСОБА_3 мала повне право розраховувати на дотримання іншим учасником Правил дорожнього руху, є безпідставними, оскільки згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , вона за 20 метрів бачила автомобіль потерпілої ОСОБА_2 з відчиненими дверима, а згідно її усних пояснень, зафіксованих на портативному відеореєстраторі працівника поліції, вона його бачила за 100 метрів, а тому саме вона повинна була негайно вжити заходів для зупинки транспортного засобу, для уникнення зіткнення. Водночас з пояснень ОСОБА_1 слідує, що побачивши автомобіль потерпілої ОСОБА_2 з відчиненими дверима, вона трохи зменшила швидкість, вважаючи, що боковий інтервал між відчиненими дверима автомобіля і трамваєм дозволяє безпечному руху останнього, а гальмувати почала вже поряд з автомобілем у той момент, коли, як пояснила ОСОБА_1 , двері повністю відкрились. При цьому ОСОБА_1 пояснила, що не здійснила попереджувальний звуковий сигнал, оскільки вважала що водій транспортного засобу Toyota Venza, д.н.з. НОМЕР_2 її бачить.
Отже доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції вважає, що наведені захисником Кащенком С.О. обставини, що ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем роботи, працює на КП ММР «Миколаївелектротранс» з 14.03.2025, до роботи ставиться відповідально, вміє діяти в нестандартних ситуаціях та дотримується правил дорожнього руху - не впливають на призначене судом першої інстанції стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень, що є мінімальним стягненням, передбаченим ст. 124 КУпАП, тому підстави для подальшої зміни судового рішення у бік пом`якшення не вбачаються.
Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення та узгоджуються із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів.
З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
За такого, підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування постанови суду першої інстанції відсутні. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Кащенко Станіславом Олексійовичем, залишити без задоволення, а постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду В.В. Коломієць