Єдиний унікальний номер 317/496/26
Провадження № 2/317/647/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Качана А.В.
за участі:
секретаря судового засідання Ботушанської Є.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, як органу опіки та піклування, в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба (відділ) у справах дітей Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, як органу опіки та піклування, в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба (відділ) у справах дітей Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів.
Позов мотивовано тим, що відповідач ОСОБА_2 має неповнолітню доньку - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на обліку у службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради з 09.08.2022, як дитина, що опинилася у складних життєвих обставинах. По відношенню до доньки ОСОБА_2 є одинокою матір`ю (відомості про батька записані зі слів матері згідно з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України).
Спеціалістами відділу 05.09.2024 був здійснений вихід за адресою проживання родини, складено акт обстеження умов проживання. Було з`ясовано, що родина планує поїхати в гості до своїх родичів у м. Нікополь. Родина ОСОБА_3 виїхала та знаходилася у м. Нікополь по січень місяць. В січні 2025 року родина повернулася до Запоріжжя, але в будинок не повернулися (мешкали знайомих). 3 моменту повернення гр. ОСОБА_2 почала сильно зловживати y алкогольними напоями, бродяжити, вихованням доньки не займається.
За час перебування родини у м. Нікополь біологічного батька ОСОБА_4 призвали до лав ЗСУ. Мати дитини повернулася до м. Запоріжжя, але участі у вихованні та утриманні дитини не приймала, внаслідок чого неповнолітню ОСОБА_1 було влаштовано на тимчасове виховання в родину знайомих ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з наказом служби (відділу) у справах дітей Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 12.02.2025 № 4.
19.02.2025 гр. ОСОБА_2 була запрошена до відділу служби засобами телефонного зв`язку для надання пояснення, але станом на 28.02.2025 не прийшла, на телефонні дзвінки не відповідає. 
Того ж дня в родину виходили спеціалісти Запорізького міського центру соціальних служб по зверненню неповнолітньої ОСОБА_1 стосовно того, що вона боїться проживати разом зі своєю матір`ю гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зловживає алкогольними напоями, про дитину не піклується та застосовує до неї фізичну силу. За адресою проживання родини двері не відчинили. 
Зазначає, що патрульною поліцією спільно зі спеціалістами відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради був здійснений вихід за адресою фактичного проживання родини неповнолітньої ОСОБА_1 з метою повного та всебічного з`ясування обставин щодо подальшої долі. 
З пояснень ОСОБА_5 з`ясовано, що служба (відділ) у справах дітей Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, у зв`язку з погіршенням відносин в родині тимчасово влаштованої дитини, забрала ОСОБА_6 та направила до санаторію, щоб мати час для перевлаштування неповнолітньої. 
30.04.2025 наказом служби (відділу) у справах дітей Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 14 припинено тимчасове влаштування гр. ОСОБА_5 над неповнолітньою ОСОБА_7 . Того ж дня дівчина була тимчасово влаштована в родину гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якою у дитини склалися дружні відносини за час перебування її в санаторії. 
Стверджує, що мати ОСОБА_2 неналежним чином виконує батьківські обов`язки відносно дитини, а саме: не піклується про її фізичний і духовний розвиток, ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання доньки, фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків відносно доньки, пиячить. 
Просить суд відібрати неповнолітню ОСОБА_1 від матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав та стягнути з ОСОБА_2 на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитись неповнолітня дитина, аліменти у розмірі 1/4 частки але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від усіх видів доходів щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову.
19.02.2026 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 17.03.2026 об 11 год. 30 хв.
17.03.2026 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області закрито підготовче засідання та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 15.04.2026 о 13 год. 00 хв. 
16.04.2026 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідача на 11.05.2026.
В судове засідання представник позивача не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримала та прохала позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу місця проживання, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подала, на власний розсуд скориставшись своїми процесуальними правами.
В судове засідання представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби (відділу) у справах дітей Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи.
Згідно зі ст. 128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим належним чином.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд вирішує продовжити розгляд справи за відсутності учасників судового процесу.
З огляду на викладене, суд постановив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу, в порядку заочного розгляду, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до наявного в матеріалах справи копії паспорту громадянина України, відповідач ОСОБА_2 , документована паспортом громадянина України НОМЕР_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Мар`янівка, П`ятихатського району Дніпропетровської області (а.с. 12).
Відповідно до довідки виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 284/02.01-01-40 від 30.01.2026, відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 48).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого повторно 26.03.2025 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в с. Широке Запорізького району Запорізької області ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_1 , мати - відповідач ОСОБА_2 , батько - ОСОБА_9 (а.с. 6).
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.7-8) та довідки ВРАЦС від 30.08.2022 № 847/21.5-30 (а.с. 9), відомості про батька ОСОБА_1 записані зі слів матері згідно з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.
Отже, відповідач ОСОБА_2 є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_1 .
Відповідно до інформації від 19.02.2025 № 01-42/41 наданої Запорізькою гімназією № 86, щодо учениці 9-В класу ОСОБА_1 , матір дівчинки виконує батьківські обов`язки не в повній мірі, не контролює результати навчання доньки, обмежується лише розмовами, не докладає зусиль на перегляд електронного щоденника та предметних клас-румів на шкільній навчальній платформі. Класний керівник спілкується з матір`ю у телефонному режимі, але часто ОСОБА_2 не бере телефон, були випадки, коли матір виходила на телефонний зв`язок у нетверезому стані. За інформацією школи з 10 вересня 2024 року ОСОБА_11 долучилась до онлайн уроків (а.с. 17-18).
Відповідно до інформації наданої Запорізьким професійним коледжем моди і стилю від 03.02.2026 № 06-05/28, неповнолітня ОСОБА_1 навчається у зазначеному закладі з 01.09.2025, адміністрація закладу та педагогічний колектив не спостерігають участі матері ОСОБА_2 у житті дитини та освітньому процесі, починаючи з вересня 2025 мати не відвідувала навчальний заклад, не виходила на зв`язок, не цікавилася успішністю, поведінкою, умовами навчання доньки, не брала участі у батьківських зборах та індивідуальних бесідах, не надавала жодних пояснень щодо своєї відсутності (а.с. 46).
Відповідно до акту обстеження побутових умов сім`ї, спеціалістами відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради був здійснений вихід у родину ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 , однак провести обстеження умов проживання не вдалося, оскільки двері ніхто не відчиняв. Було залишено письмове запрошення, однак жодної реакції на нього не отримано, ніхто не з`явився та не зателефонував. Житло покинуте, родина тривалий термін не проживає за цією адресою (а.с. 19).
Із заяви ОСОБА_1 від 12.02.2025 вбачається, що остання просила начальника служби (відділу) у справах дітей Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області тимчасово влаштувати її до сім`ї ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що її мати зловживає алкогольними напоями, застосовує до неї фізичну силу, приводить додому незнайомих чоловіків, з якими вживає алкогольні напої, у зв`язку з чим ОСОБА_1 боїться знаходитися з матір`ю в одному домі (а.с. 24).
Відповідно до наказу служби (відділу) у справах дітей Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 4 від 12.02.2025 неповнолітню ОСОБА_1 , у зв`язку з ухиленням від батьківських обов`язків, тимчасово влаштовано в сім`ю знайомих, з якими склалися близькі стосунки - ОСОБА_5 (а.с. 23).
Наказом служби (відділу) у справах дітей Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 14 від 30.04.2025 припинено тимчасове влаштування неповнолітньої ОСОБА_1 в сім`ї ОСОБА_5 (а.с. 30).
Відповідно до наказу служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради № 1975 від 30.04.2025 неповнолітню ОСОБА_1 тимчасово влаштовано в родину ОСОБА_12 до прийняття рішення про її влаштування (а.с. 31).
Відповідно до пояснень відповідача ОСОБА_2 від 15.07.2025 наданих начальнику відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, відповідач ОСОБА_2 пояснила, що вона не може в повному обсязі виконувати батьківські обов`язки відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_1 (а.с. 34).
Приписами ч. 8, 9 ст. 7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Частиною 1 статті 170 СК України встановлено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.
Підставами, що передбачені в пунктах 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України є випадки, коли батьки: ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.
Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Статтею 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 закріплено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до наявного в матеріалах справи Висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про відібрання дитини ОСОБА_13 від матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав від 08.01.2026 № 17.01/01-27/20, орган опіки та піклування дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 проявляє неналежне ставлення до життя та здоров`я неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , не створила належних умов для проживання та виховання дитини, враховуючи спосіб її життя та інші обставини, що мають істотне значення, з метою захисту прав та інтересів дитини, вважає за доцільне відібрання неповнолітньої ОСОБА_1 від матері - ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав (а.с. 35-37).
З таким висновком суд погоджується з огляду на наступне.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18.12.2008 звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв?язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої.
Суд приходить до переконання, що відібрання неповнолітньої дитини ОСОБА_1 від матері - ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав є єдиним заходом, який може гарантувати неповнолітній ОСОБА_1 безпеку, стабільність та умови для нормального життя й виховання.
У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16.07.2015 Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв?язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що відповідач ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклуються про фізичний і духовний розвиток неповнолітньої ОСОБА_1 , її виховання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує навчання та медичний догляд, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини, як складову виховання.
За вказаних підстав, на підставі ст. 164 СК України, суд дійшов до висновку про необхідність відібрання неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від її матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав.
При цьому суд роз`яснює, що відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків та є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення батьківських прав, яке має безстроковий характер, і якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дітей їх матір`ю, суд за заявою останньої може постановити рішення про повернення їй дітей.
Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне.
Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до положень ст. ст. 183, 184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення - у твердій грошовій сумі.
Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, право дитини на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що належним розміром аліментів на дитину, є стягнення з відповідача аліментів у розмірі по 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав, як дитини на користь якої стягуються аліменти, так і відповідача.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.
У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитись неповнолітня ОСОБА_1 , у визначеному судом розмірі, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 26.01.2026 і до досягнення дитиною повноліття. 
З огляду на наведене суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. 
Відповідно ч.1 п. 6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно Закону України «Про судовий збір» за подання позову немайнового характеру особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1331 грн. 2?0 коп. 
Позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, а саме відібрання дитини та стягнення аліментів.
В зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі та тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 2662 грн. 4?0 коп.
Керуючись ст.ст. 150, 164, 170 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 141, 161, 211, 258-259, 263-265, 280-284, 289, 352, 354-355, 430 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, як органу опіки та піклування, в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба (відділ) у справах дітей Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити у повному обсязі.
Відібрати неповнолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення її батьківських прав.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитись неповнолітня дитина ОСОБА_1 , аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.01.2026 і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір у розмірі 2662 грн. 4?0 коп. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Районна адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, як орган опіки та піклування, код ЄДРПОУ 37573513, адреса: 69096, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Петра Сагайдачного, буд. 1-а.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .
Третя особа: Служба (відділ) у справах дітей Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, ЄДРПОУ 44993001, адреса: 70413, Запорізька область, Запорізький район, с. Широке, вул. Центральна, буд. 1.

Суддя          А.В. Качан