справа № 361/6003/21
провадження № 1-кп/361/341/24
23.04.2026

ВИРОК
Іменем України
23 квітня 2026 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання – ОСОБА_2 ,
за участю прокурора – ОСОБА_3 ,
захисника – ОСОБА_4 ,
обвинуваченого – ОСОБА_5 ,
потерпілого – ОСОБА_6 ,
представника потерпілого – ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 12021110000000348 за обвинуваченням  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта вища, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12021110000000348, у відповідності до якого слідує, що 09.05.2021 близько 21 години 20 хвилин ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Т-1008 «Київ-Кіпті» (ділянка між с.Пухівка та с. Зазим`я Броварського району Київської області), в напрямку міста Київ, в порушення вимог пунктів б), д) 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі – Правила дорожнього руху), проявив злочинну самовпевненість, не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміни, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, а також, порушуючи вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху, та пункту 14.2 в) Правил дорожнього руху, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, здійснюючи маневр обгону, виїхав на зустрічну смугу руху, не переконавшись, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, внаслідок чого допустив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_6 , яка рухалася в смузі руху в напрямку с. Кіпті.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці події.

Смерть ОСОБА_6 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа з крововиливами під оболонки, в речовину та шлуночки головного мозку.

Грубе порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 2.3 б), д), 10.1, 14.2 в) Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_6 .

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

06 квітня 2026 року між прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_8 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років без позбавлення права керування транспортними засобами, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання з випробуванням. Відповідно до ч. 3 ст. 75 КК України тривалість іспитового строку та обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначити судом.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та пояснив, що дійсно вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті відповідно до угоди зобов`язання та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого прохав суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_6 не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості, про що надав письмову згоду. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості. 

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, під час судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував шкоду потерпілому.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України та вимогам Кримінального Кодексу України, а також відсутні підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України.

Також до угоди про визнання винуватості надана заява потерпілого ОСОБА_6 про надання згоди прокурору на укладення угоди про визнання винуватості із обвинуваченим.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. 

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відповідно до ст. 66 КК України визнає щире каяття у вчиненому та добровільне відшкодування завданих збитків потерпілому. 

Також при призначенні узгодженого сторонами покарання суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, добровільно відшкодував потерпілому ОСОБА_6 спричинену йому матеріальну та моральну шкоду та надав благодійну допомогу для підтримання обороноздатності України в розмірі 100 000 гривень. 

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 06 квітня 2026 року між прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_8 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та розміру покарання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, залишити без розгляду, оскільки під час судового розгляду потерпілий відмовився від позовних вимог.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. 

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 468, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 06 квітня 2026 року про визнання винуватості в кримінальному провадженні № 12021110000000348 між прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому узгоджену міру покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без позбавлення права керування транспортними засобами.

Звільнити  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі статті 75 КК від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України в період випробувального терміну покласти на  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому  ОСОБА_5 не обирати.

Речові докази: 
- автомобіль марки «VOLKSWAGEN GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Броварський район, с. Семенівка, вул. Піщана, 15, після набрання вироком чинності, безоплатно повернути ОСОБА_5 ; 
- велосипед «Kallus Rider 70», який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Броварський район, с. Семенівка, вул. Піщана, 15, після набрання вироком чинності, безоплатно повернути ОСОБА_6 .

Стягнути з  ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі – 5835 (п`ять тисяч вісімсот тридцять п`ять) гривень 08 копійок за проведення судових експертиз.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.05.2021 р., на майно, а саме на: велосипед «Kallus Rider 70» рама номер НОМЕР_2 , яким користувалася ОСОБА_6 , після набрання вироком чинності скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.05.2021 р., на майно, а саме на: автомобіль марки «VOLKSWAGEN GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , після набрання вироком чинності скасувати.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Головуючий суддя:       ОСОБА_1