Номер провадження: 33/813/840/26
Номер справи місцевого суду: 496/1076/26 
Головуючий у першій інстанції Горяєв І. М. 
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря Малюти Ю.С., 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 27 лютого 2026 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,
встановив:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №760614, 19 грудня 2025 року приблизно о 22 год. 50 хв. в АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_1 образливо чіплявся та виражався нецензурною лайкою в бік неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян.
Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 27.02.2026 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 грн. 
Не погодившись з наведеною постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Скибінська Є.С. подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на її незаконність, просить суд поновити строку на апеляційне оскарження вказаної постанови, скасувати постанову Біляївського районного суду Одеської області від 27.02.2026 та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтовуючи причини пропуску строку на апеляційне оскарження, захисник ОСОБА_1 адвокат Скибінська Є.С. посилається на те, що повний текст постанови Біляївського районного суду Одеської області від 27.02.2026 не було отримано стороною апелянта, однак оприлюднено у ЄДРСР саме 19.03.2026 та забезпечено надання загального доступу 20.03.2026. Тому, на думку ОСОБА_1 , існують підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 27.02.2026.
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що обставини, які викладені в протоколі в повній мірі не відповідають дійсності, оскільки дійсно 19.12.2025 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник словесний конфлікт, який мав виключно особистий характер та був пов`язаний із їх близькими стосунками. На момент події вони перебували у романтичних відносинах, а конфлікт виник на грнуті особистих переживань та непорозумінь. ОСОБА_1 не вчиняв жодних хуліганськиї дій стосовно ОСОБА_2 , та не мав на меті порушувати громадський порядок і спокій громадян. Сам факт словесної сварки між двома особами, навіть за наявності емоційних висловлювань, не може автоматично свідчити про вчинення дрібного хуліганства.
Також, в обгрунтування апеляційної скарги вказує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення складено майже через місяць після події (19.12.2025). Під час звернення ОСОБА_2 до служби 102, остання зазначила, що подія мала місце 23.12.2025 о 15:08 год. за адресою: АДРЕСА_2 , що було зафіксовано працівниками поліції, проте при складанні протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 23.12.2025 було зазначено, що 19.12.2025 близько 23:00 год. на парковці Великодальницького ліцею №1 ОСОБА_1 образливо чіплявся та виражався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 , отже існують істотні розбіжності у відомостях щодо часу, місця та суті події. Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №760614 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в останньому не зазначені свідки події та потерпілі. Відомості, які б могли свідчити про порушення громадського порядку та спокою громадян відсутні. Протокол складено лише на основі пояснень ОСОБА_2 , що не відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Скибінська Є.С. в суді апеляційної інстанції підтримала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, просила їх задоволити.
Статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Пропущений особою строк на апеляційне оскарження поновляється судом лише за наявності належним чином мотивованого клопотання, у якому повинні бути викладені обставини, що слугували поважними причинами пропуску такого строку, а також обґрунтування того, в чому саме полягає поважність причин пропуску цього строку та яким саме чином такі обставини могли завадити особі оскаржити постанову суду в передбачений законом строк.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Скибінська Є.С. вказує, щоБіляївським районним судом Одеської області  27.02.2026 була винесена вступна та резолютивна частини постанови та зазначено, що повний текст буде складено протягом п`яти робочих днів. 05.03.2026 адвокатом Скибінською Є.С. до суду першої інстанції направлена заява про видачу копії судового рішення, однак копію повного тексту не було надіслано, та відповідно отримано стороною апелянта. Повний текст постанови оприлюднено у ЄДРСР саме 19.03.2026 та забезпечено надання загального доступу 20.03.2026.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова Біляївського районного суду Одеської області була прийнята 27.02.2026, зі складенням повного тексту 17.03.2026 (про що в резулятивній частині оскаржуваної постанови міститься відповідний запис).
Копію оскаржуваної постанови стороною апелянта не було отримано.
За таких обставин, ОСОБА_1 був позбавлений можливості своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАПпровадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимогст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП визначено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 173 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Згідно зі ст. 251 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Відповідно дост. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Крім цього, ст. 62 Конституції Українивизначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
На переконання апеляційного суду, рішення судді суду першої інстанції в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.
Як слідує з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост. 173 КУпАП.
Так, згідно зі ст. 173 КУпАП дрібним хуліганством є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. При цьому громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченогост.173 КУпАП, передбачає наявність діяння: 1) нецензурну лайку в громадських місцях, 2) образливе чіпляння до громадян та 3) вчинення інших подібних дій, що як наслідок порушують громадський порядок та спокій громадян.
При цьому обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу. До таких місць можна віднести подвір`я та під`їзди житлових будинків, підземні переходи, ліфти, таксофони, заклади охорони здоров`я, навчальні та освітньо-виховні заклади, дитячі майданчики, спортивні майданчики та приміщення закритих спортивних споруд, громадський транспорт, стадіони, приміщення відкритих та закритих спортивних споруд, заклади громадського харчування, приміщення закладів культури, приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ, приміщення підприємств, установ та організацій всіх форм власності.
З суб`єктивної сторони дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.
Всупереч тверджень апеляційної скарги, у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, що підтверджується у такими доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №760614 (а.с. 1), відповідно до якого 19.12.2025 приблизно о 22 год. 50 хв. в АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_1 образливо чіплявся та виражався нецензурною лайкою в бік неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян;
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 23.12.2025 (а.с. 3-4), в якому гр. ОСОБА_2 надала пояснення, повідомив про те, що ОСОБА_3 19.12.2025 близько 23:00 год., знаходячись на парковці Великодальницього ліцею №1, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, та вдарив по обличчу, 23.12.2025 приїзжав до неї вибачитись;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 16.01.2026 (а.с. 5), згідно з якими останній 19.12.2025 перебував на весіллі, під час якого його знайомий товариш повідомив, що ОСОБА_2 цілується та обіймається з іншим хлопцем, через ревнощі та хвилювання вирішив вияснити з нею стосунки, під час з`ясування яких він образливо чіплявся до потерпілої, та виражався в її бік нецензурною лайкою;
- письмовими поясненнями матері ОСОБА_4 – ОСОБА_5 від 16.01.2026 (а.с. 6), згідно з якими 19.12.2025 їх родина перебувала на весіллі, 23.12.2025 їй стало відомо, що у ОСОБА_1 через ревнощі виникла сварка з його колишньою дівчиною ОСОБА_2 , під час якої ОСОБА_1 образливо до неї чіплявся та виражався в її бік нецензурною лайкою;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 23.12.2025 (а.с. 7), згідно з якими ОСОБА_1 на паркуванні біля ліцею ображав її, висловлювався нецензурною лайкою, називав дівчиною легкої поведінки, після чого вдарив її в обличчя кулаком. Зазначає, що не зверталась до поліції, оскільки не хотіла про це нікому повідомляти, але ОСОБА_1 продовжував погрожувати потерпілій.
Окрім цього, допитаний у суді першої інстанції інспектор ОСОБА_6 зазначив, що 23.12.2025 потерпіла ОСОБА_2  23.12.2025 звернулась із повідомленням на «102» про вчинення правопорушення, після її пояснень було встановлено дату та час вчинення правопорушення 19.12.2025, вказано місце вчинення на території навчального закладу. Вказав, що повідомлення реєструє оператор, це не є рапортом працівника поліції, після відібрання показів потерпілої був складений протокол про адміністративне правопорушення 16.01.2026 у присутності ОСОБА_4 , який підтвердив щодо конфлікту з потерпілою та зазначив, що виражався на її адресу нецензурною лайкою, так як заревнував її.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_4  складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
З моменту вчиненняОСОБА_4  адміністративного правопорушення та по теперішній час, сторона захисту не зверталися зі скаргами щодо незаконності дій поліцейських при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто незаконність дій інспектора не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.
За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.
Посилання сторони захисту, що відомості, зазначені у протоколі серії ВАД №760614 різняться з відомостями, зазначеними в Рапорті старшого інспектора ОСОБА_7 від 23.12.2025, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки таке спростовується поясненнями інспектора ОСОБА_6 , наданими в суді першої інстанції. Сторонами в суді першої інстанції не заперечувалось, що подія мала місце 19.12.2025 о 22 год. 50 хв. 
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що сам факт звернення на телефонну службу 102 саме 23.12.2025 не свідчить, що це є датою вчинення правопорушення.
Стосовно доводів апеляційної скарги про несвоєчасність складання протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд зазначає, що час складання протоколу, всупереч вимогам ч.2 ст. 254 КУпАП, не свідчить про відсутність факту порушення, оскільки правове значення має його складання в межах строку притягнення до відповідальності.
Інші доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови суду немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
постановив:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 27 лютого 2026 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 27 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя 
Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова