Справа № 456/1467/26
Провадження № 2/456/1304/2026

РІШЕННЯ
іменем України

03 липня 2026 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Бучківської В. Л. ,
при секретарі Коцур А.І.
з участю представника позивача ОСОБА_1 
представника відповідача ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
в с т а н о в и в :
Підстава позову (позиція позивача): Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 106 595,60 гривень - матеріальних збитків, завданих у результаті ДТП та 20 000,00 гривень моральної шкоди; стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 , від імені якого діє законний представник ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 50 000,00 гривень моральної шкоди; стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати: 15 000,00 гривень - витрат на професійну правничу допомогу; 15 000,00 гривень - витрат за проведення судової експертизи та 1765,96 гривень – судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 28 грудня 2025 року о 18:35 на ділянці автодороги Київ-Чоп (615км.+750м.) у м. Стрий, трапилася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортного засобу марки «Volkswagen» з номерним знаком НОМЕР_3 , що був під керуванням відповідача - водія ОСОБА_5 , транспортного засобу марки «Renault» з номерним знаком НОМЕР_4 , що був під керуванням та належить на праві власності позивачу – ОСОБА_3 та транспортного засобу марки «Renault» з номерним знаком НОМЕР_5 , що був під керуванням водія ОСОБА_6 . Винуватцем такої ДТП є ОСОБА_5 , що підтверджується постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.02.2026 по справі №:456/432/26. У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, а пасажир транспортного засобу марки «Renault» з номерним знаком НОМЕР_4 неповнолітній син позивача ОСОБА_4 отримав ушкодження здоров`я. З метою встановлення розміру завданого у результаті ДТП збитку, позивач ОСОБА_3 звернувся до спеціалізованої експертної установи для проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи. Згідно Висновку експерта №:130 від 21 січня 2026 року судової транспортно-товарознавчої експертизи, складеного експертом ОСОБА_7 , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу марки «Renault» з номерним знаком НОМЕР_4 становить 356 595,60 гривень. На момент ДТП, цивільно правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно полісу №:226635896, з лімітом відповідальності 250 000,00 гривень за шкоду, заподіяну майну потерпілого. ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про виплату страхового відшкодування. За результатами розгляду такої заяви, страховиком ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було виплачено ОСОБА_3 250 000,00 гривень страхового відшкодування за шкоду, що була заподіяна майну позивача. З врахуванням результатів судової транспортно-товарознавчої експертизи, з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача підлягає до стягнення 106 595,60 гривень (356 595,60 – 250 000,00 = 106 595,60) гривень матеріального збитку, що становить різницю між розміром заподіяної шкоди, що був встановлений судовою експертизою та страховою виплатою, що була виплачена ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». У результаті ДТП позивачу ОСОБА_3 було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тих душевних стражданнях та переживаннях, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням його майна. Звертає увагу суду на той факт, що за результатами проведеної позивачем судової транспортно-товарознавчої експертизи, належний позивачу транспортний засіб було визнано фізично знищеним у результаті ДТП, оскільки ремонт такого автомобіля є економічно необґрунтованим. Тобто через абсолютно незалежні від позивача обставини, а саме ДТП за участю його транспортного засобу, коштовне майно (яким безумовно є такий транспортний засіб) було фактично повністю виведене з ладу і подальше його використання за призначенням є неможливим. Враховуючи усі обставини, заподіяну моральну шкоду ОСОБА_3 оцінює у розмірі 20 000,00 гривень. У відповідності до вищенаведених норм права, саме ОСОБА_5 є особою, що відповідає за відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_3 у результаті ДТП під час якої було пошкоджено належне позивачу майно. У результаті порушення відповідачем Правил дорожнього руху України, окрім механічних ушкоджень транспортного засобу, тілесних ушкоджень зазнав також і неповнолітній ОСОБА_4 , який є сином ОСОБА_3 , якого після смерті матері ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач ОСОБА_3 виховує самостійно. Так, одразу після ДТП, 28.12.2025 ОСОБА_4 був доставлений до Лікарні інтенсивного лікування КНП Стрийської міської ради “ТМО “СМОЛ” де ОСОБА_4 було діагностовано: закриту черепно-мозкову травма (ЗЧМТ); струс головного мозку; забій м`яких тканин голови; забій правого передпліччя. Окрім цього, після ДТП, з 06.01.2026 по 07.01.2026 ОСОБА_4 також перебував на стаціонарному лікуванні в КНП ЛОР "ЦЕНТР ДИТЯЧОЇ МЕДИЦИНИ" (Охмадит) з діагнозом: хронічний поверхневий гастрит, без згадки про кровотечу; дуоденіт, без згадки про кровотечу; закреп. Так, звернення до лікарського закладу було зумовлене болями в епігастрії, блюванням, відсутністю апетиту, вираженою слабкістю, що виникли після ДТП. ДТП безумовно негативно вплинуло на стан здоров`я дитини, оскільки окрім переляку, фізичного болю та страждання, які були заподіяні ОСОБА_4 при ДТП, дитина також страждає на порушення сну через нічні жахіття, а також порушенням поведінки (страх, тривога, дратівливість), коли перебуває неподалік автомобіля чи безпосередньо в автомобілі. Необхідність лікування спровокувало порушення нормального звичного життєвого ритму дитини, у зв`язку із чим дитина замість навчання, відвідування гуртків та просто гри із друзями, змушена приділяти значну частину свого часу на відновлення свого здоров`я через абсолютно незалежні від неї причини. На думку позивача, дії відповідача безумовно завдали моральної шкоди неповнолітньому ОСОБА_4 , яка власне і полягає у фізичному болю та стражданнях, які ОСОБА_4 зазнав безпосередньо під час ДТП та вже після такої події, а також у душевних стражданнях які дитина зазнала та продовжує зазнавати за наслідками протиправних дій відповідача ОСОБА_5 . Враховуючи усі обставини справи, заподіяну моральну шкоду сторона позивача оцінює у розмірі 50 000,00 гривень. За проведення судової авто-товарознавчої експертизи позивачем було витрачено 15 000,00 гривень (підтверджується копією платіжної інструкції та копією договору) та відноситься до судових витрат у розумінні ст. 133 ЦПК України). Окрім цього, для звернення до суду для захисту свого права, позивач був змушений оплатити судовий збір, сума якого становить 1765,96 гривень.
В судове засідання позивачі не з`явилися, хоча повідомлялися про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. 
В судовому засіданні представник позивача – адвокат Приступа Л.Л. позовні вимоги підтримав, покликаючись на обставини, зазначені в позовній заяві, просить їх задоволити в повному обсязі.
Позиція відповідача. У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказує що зазначена позивачем ОСОБА_3 завдана йому моральна шкода за пошкодження автомобіля в розмірі 20 000 гривень, не доведена належними та допустимими доказами. Позивач нічим не доводить ні глибину, ні тривалість душевних страждань, ні порушення звичайного способу життя, не розкриває та не вказує в чому вони знайшли своє вираження. Позивач не надає жодних довідок, що він звертався до лікаря з приводу депресії, душевних страждань, тощо. Тому в частині стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_3 в задоволенні позову слід відмовити. Щодо зазначеної позивачем ОСОБА_3 розміру завданої моральної шкоди ОСОБА_4 в розмірі 50 000 гривень, то вона також не доведена належними та допустимими доказами. У позовній заяві зазначено, що 28.12.2025 ОСОБА_4 був доставлений до лікарні інтенсивного лікування КНП Стрийської МР «ТМО «СМОЛ», де ОСОБА_4 було діагностовано закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій м`яких тканин голови, забій правового передпліччя. Однак це твердження не відповідає дійсності, так як у супровідному листі за №8/8/А1 та талону до цього супровідного листка вбачається, що ОСОБА_4 був виставлений лише попередній діагноз. Також це твердження спростовується відсутністю документів, які би свідчили про лікування черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови, забою правового передпліччя в подальшому після 28.12.2025. Посилання в цивільному позові на те, що після ДТП з 06.01.2026 по 07.01.2026 ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП ЛОР «Центр дитячої медицини» з діагнозом: хронічний поверхневий гастрит, без згадки про кровотечу, дуоденіт, без згадки про кровотечу, закреп, що виникли внаслідок ДТП виглядає абсурдним. Згідно загальнодоступних даних з інтернету: Хронічний гастрит — це тривале запалення слизової оболонки шлунка, що супроводжується її поступовою перебудовою (атрофією) та порушенням функцій шлунка, зокрема виділення шлункового соку. Дуоденіт — це запалення слизової оболонки дванадцятипалої кишки, яка є початковим відділом тонкого кишківника. Часто це захворювання супроводжується гастритом. Закреп (або запор) — це порушення роботи кишечника, яке проявляється занадто рідким, утрудненим або неповним випорожненням. Сторона позивача не довела обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог щодо заявлених вимог в частині відшкодування моральної шкоди. На підставі викладеного просить ухвали рішення у даній справі, яким відмовити у задоволені позову ОСОБА_3 , ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про відшкодування в частині стягнення моральної шкоди.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
В судовому засіданні представник відповідача – адвокат Доарме В.С. просить врахувати доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.
Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.03.2026 відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання.
Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.05.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду.
Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.05.2026 в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження в справі відмовлено.
Датою ухвалення судового рішення є дата складання його повного тексту.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ч.6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.
Згідно з постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.02.2026р. по справі №:456/432/26, 28 грудня 2025 року о 18:35 на ділянці автодороги Київ-Чоп (615км. + 750м.) у м. Стрий відбулася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортного засобу марки «Volkswagen» з номерним знаком НОМЕР_3 , що був під керуванням відповідача - водія ОСОБА_5 , транспортного засобу марки «Renault» з номерним знаком НОМЕР_4 , що був під керуванням та належить на праві власності позивачу – ОСОБА_3 та транспортного засобу марки «Renault» з номерним знаком НОМЕР_5 , що був під керуванням водія ОСОБА_6 . Винуватцем ДТП є ОСОБА_5 , що підтверджується вказаною постановою суду.
У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, а пасажир транспортного засобу марки «Renault» з номерним знаком НОМЕР_4 неповнолітній син позивача ОСОБА_4 отримав ушкодження здоров`я. 
Згідно Висновку експерта №:130 від 21 січня 2026 року судової транспортно-товарознавчої експертизи, складеного експертом ОСОБА_7 , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу марки «Renault» з номерним знаком НОМЕР_4 становить 356 595,60 гривень. 
На момент ДТП, цивільно правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно полісу №:226635896, з лімітом відповідальності 250 000,00 гривень за шкоду, заподіяну майну потерпілого. 
ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про виплату страхового відшкодування. 
За результатами розгляду такої заяви, страховиком ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було виплачено ОСОБА_3 250 000,00 гривень страхового відшкодування за шкоду, що була заподіяна майну позивача.
З 06.01.2026 по 07.01.2026 ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП ЛОР "ЦЕНТР ДИТЯЧОЇ МЕДИЦИНИ" (Охмадит) з діагнозом: хронічний поверхневий гастрит, без згадки про кровотечу; дуоденіт, без згадки про кровотечу; закреп. Так, звернення до лікарського закладу було зумовлене болями в епігастрії, блюванням, відсутністю апетиту, вираженою слабкістю, що виникли після ДТП. 
Вирішуючи позовні вимоги, судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.
За змістом статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає в її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а за шкоду, завдану внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Згідно з ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
За загальним принципом, відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що згідно із цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених ст. 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.
У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, який, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц , від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц та ухвала Великої Палати Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 753/15214/16-ц ).
З наведеного слід зробити висновок, що для виплати страхового відшкодування потерпілому внаслідок ДТП страховою компанією у відповідності до ст.29 вказаного Закону береться до уваги вартість витрат на відновлювальний ремонт автомобіля з урахуванням зносу. Однак, для розрахунку суми повного відшкодування збитків з винної особи це правило не поширюється.
Отже, принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу, яка передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку підстави для покладення відповідальності на страхувальника відсутні.
Аналогічні за змістом висновки викладено у постанові Верховного Суду від 06 липня 2022 року у справі № 641/10491/15-ц.
Моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Приписами статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (Stankov v. Bulgaria, № 68490/01, § 62, 12 липня 2007 року).
У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданих травм, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Мотивована оцінка доказів наданих сторонами та висновки суду.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні 28 грудня 2025 року о 18:35 на ділянці автодороги Київ-Чоп (615км. + 750м.) у м. Стрий, трапилася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортного засобу марки «Volkswagen» з номерним знаком НОМЕР_3 , що був під керуванням відповідача - водія ОСОБА_5 , транспортного засобу марки «Renault» з номерним знаком НОМЕР_4 , що був під керуванням та належить на праві власності позивачу – ОСОБА_3 та транспортного засобу марки «Renault» з номерним знаком НОМЕР_5 , що був під керуванням водія ОСОБА_6 . 
Винуватцем такої ДТП є ОСОБА_5 , що підтверджується відповідною постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.02.2026р. по справі №:456/432/26. 
У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, а пасажир транспортного засобу марки «Renault» з номерним знаком НОМЕР_4 неповнолітній син позивача ОСОБА_4 отримав ушкодження здоров`я.
Згідно Висновку експерта №:130 судової транспортно товарознавчої експертизи від 21 січня 2026 року, складеного експертом ОСОБА_7 , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу марки «Renault» з номерним знаком НОМЕР_4 становить 356 595,60 гривень
Вартість матеріального збитку була встановлена експертом з врахуванням ст.28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідно до якої, транспортний засіб вважається знищеним, якщо вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу станом на день настання дорожньо-транспортної пригоди до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 
Якщо транспортний засіб вважається знищеним внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, страхова (регламентна) виплата розраховується як сума матеріальних збитків, що визначаються як різниця між ринковою вартістю транспортного засобу на день настання дорожньо-транспортної пригоди до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та після пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 
Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно з п.15 Постанови Пленуму ВСС України від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV (станом на сьогоднішній день регулюється ст.28 Закону), який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
На момент ДТП цивільно правова відповідальність винуватця ДТП, була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно полісу №226635896, з лімітом відповідальності 250 000,00 гривень за шкоду, заподіяну майну потерпілого.
ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про виплату страхового відшкодування. 
За результатами розгляду такої заяви, страховиком ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було виплачено ОСОБА_3 250 000,00 гривень страхового відшкодування за шкоду, що була заподіяна майну позивача.
Згідно ч.1 ст.1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
З врахуванням результатів судової транспортно-товарознавчої експертизи, з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача підлягає до стягнення 106 595,60 гривень (356 595,60 – 250 000,00 = 106 595,60) гривень матеріального збитку, що становить різницю між розміром заподіяної шкоди, що був встановлений судовою експертизою та страховою виплатою, що була виплачена ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».
При цьому суд зауважує, що сторона відповідача вартість матеріального збитку не заперечила. 
Як на підставу для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, представник позивача покликається на те, що у результаті ДТП позивачу ОСОБА_3 було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тих душевних стражданнях та переживаннях, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням його майна. Звертає увагу суду на той факт, що за результатами проведеної позивачем судової транспортно-товарознавчої експертизи, належний позивачу транспортний засіб було визнано фізично знищеним у результаті ДТП, оскільки ремонт такого автомобіля є економічно необґрунтованим. Тобто через абсолютно незалежні від позивача обставини, а саме ДТП за участю його транспортного засобу, коштовне майно (яким безумовно є такий транспортний засіб) було фактично повністю виведене з ладу і подальше його використання за призначенням є неможливим. Враховуючи усі обставини, заподіяну моральну шкоду ОСОБА_3 оцінює у розмірі 20 000,00 гривень. У відповідності до вищенаведених норм права, саме ОСОБА_5 є особою, що відповідає за відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_3 у результаті ДТП під час якої було пошкоджено належне позивачу майно. У результаті порушення відповідачем Правил дорожнього руху України, окрім механічних ушкоджень транспортного засобу, тілесних ушкоджень зазнав також і неповнолітній ОСОБА_4 , який є сином ОСОБА_3 , якого після смерті матері ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач ОСОБА_3 виховує самостійно. Так, одразу після ДТП, 28.12.2025 ОСОБА_4 був доставлений до Лікарні інтенсивного лікування КНП Стрийської міської ради “ТМО “СМОЛ” де ОСОБА_4 було діагностовано: закриту черепно-мозкову травма (ЗЧМТ); струс головного мозку; забій м`яких тканин голови; забій правого передпліччя. Окрім цього, після ДТП, з 06.01.2026 по 07.01.2026 ОСОБА_4 також перебував на стаціонарному лікуванні в КНП ЛОР "ЦЕНТР ДИТЯЧОЇ МЕДИЦИНИ" (Охмадит) з діагнозом: хронічний поверхневий гастрит, без згадки про кровотечу; дуоденіт, без згадки про кровотечу; закреп. Так, звернення до лікарського закладу було зумовлене болями в епігастрії, блюванням, відсутністю апетиту, вираженою слабкістю, що виникли після ДТП. ДТП безумовно негативно вплинуло на стан здоров`я дитини, оскільки окрім переляку, фізичного болю та страждання, які були заподіяні ОСОБА_4 при ДТП, дитина також страждає на порушення сну через нічні жахіття, а також порушенням поведінки (страх, тривога, дратівливість), коли перебуває неподалік автомобіля чи безпосередньо в автомобілі. Необхідність лікування спровокувало порушення нормального звичного життєвого ритму дитини, у зв`язку із чим дитина замість навчання, відвідування гуртків та просто гри із друзями, змушена приділяти значну частину свого часу на відновлення свого здоров`я через абсолютно незалежні від неї причини. На думку позивача, дії відповідача безумовно завдали моральної шкоди неповнолітньому ОСОБА_4 , яка власне і полягає у фізичному болю та стражданнях, які ОСОБА_4 зазнав безпосередньо під час ДТП та вже після такої події, а також у душевних стражданнях які дитина зазнала та продовжує зазнавати за наслідками протиправних дій відповідача ОСОБА_5 . Враховуючи усі обставини справи, заподіяну моральну шкоду сторона позивача оцінює у розмірі 50 000,00 гривень.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід стягнути з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_3 5000, 00 грн. моральної шкоди, на користь позивача ОСОБА_4 10 000, 00 грн. моральної шкоди, в задоволенні решти позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відмовити.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частинами 5, 6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).
Вищевказане в повній мірі відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі № 922/15944/17.
Враховуючи викладене, а також те, що заявлені позивачем витрати у сумі 15000,00 грн. не є співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання правничої допомоги, частково відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, та зважаючи на заперечення сторони відповідача, суд вважає обґрунтованими вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 5000,00 грн. витрат на правову допомогу.
Також, суд враховує, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 1765,96 грн., а також за проведення судової експертизи 15000, 00 грн., а тому такі слід стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_3 ..
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в :
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 матеріальну шкоду в розмірі 106 595 /сто шість тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять/ грн. 60 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 моральну шкоду в розмірі 5000 /п`ять тисяч/ грн.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 , від імені якого діє законний представник ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 моральну шкоду в розмірі 10000 /десять тисяч/ грн.
В задоволенні решти позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відмовити.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 судові витрати: 5 000,00 гривень - витрат на професійну правничу допомогу; 15 000,00 гривень - витрат за проведення судової експертизи та 1765,96 гривень – судового збору.
Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;
Позивач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;
Представник позивача: Приступа Лев Любомирович, РНОКПП НОМЕР_6 , місце знаходження: АДРЕСА_3 ;
Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Представник відповідача: Доарме Валерій Семенович, РНОКПП НОМЕР_7 , місце знаходження: АДРЕСА_4 .

Головуючий суддя       В.Л.Бучківська