Справа №303/2929/25
2/303/1016/25

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року     м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі головуючої судді    Курах Л.В.
секретар судового засідання   Гейруш Л.М.,
за участю представника позивача   ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , інтереси якої представляє ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та витребування майна з чужого незаконного володіння,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та витребування майна з чужого незаконного володіння.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була рідною сестрою її батька ОСОБА_6 , та її тіткою.
Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої входили житловий будинок АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 0,939 га, кадастровий номер 2122786200:12:000:0094, а також земельна ділянка площею 0,0721 га, кадастровий номер 2122786200:12:000:0042.
Позивач зазначила, що на час смерті ОСОБА_5 постійно проживала разом із своїм рідним братом ОСОБА_6 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого останній відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті сестри.
Разом з тим, як зазначає позивач, у зв`язку із відсутністю документального підтвердження реєстрації місця проживання ОСОБА_6 за вказаною адресою нотаріусом було оформлено спадкові права за відповідачем ОСОБА_3 , яка є дочкою двоюрідної сестри померлої.
Позивач вказала, що 03 серпня 2021 року приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Іванчовою Н.С. ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за законом №566 щодо житлового будинку АДРЕСА_1 , свідоцтво № НОМЕР_1 щодо земельної ділянки площею 0,0721 га, кадастровий номер 2122786200:12:000:0042, а 18 жовтня 2021 року — свідоцтво № НОМЕР_2 щодо земельної ділянки площею 0,939 га, кадастровий номер 2122786200:12:000:0094.
Зазначила, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду у справі № 303/2801/23 у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Іванчова Н.С. про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину № 566 відмовлено. 
Після відкриття провадження у цивільній справі №303/2801/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_3 уклала із ОСОБА_4 договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 .
Позивач вважає, що відчуження нерухомого майна відбулося з метою унеможливлення повернення спадкового майна законному спадкоємцю.
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 20.02.2025 року рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05.03.2024 року у справі № 303/2801/23 залишено без змін. Суд вказав, що у справі відсутні докази, які б підтверджували, що ОСОБА_6 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , і тому прийняв спадщину за сестрою. 
Натомість, ОСОБА_6 фактично проживав разом із ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .
Також позивач зазначила, що після смерті ОСОБА_5 її батько ОСОБА_6 через стан здоров`я проживав разом із нею за адресою: АДРЕСА_2 .
Позивач посилалася на те, що на час смерті батька вона постійно проживала разом із ним, вела спільне господарство та здійснювала догляд у зв`язку із тяжким станом здоров`я останнього, а тому вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька.
У зв`язку із наведеним позивач просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_6 разом із ОСОБА_5 на час відкриття спадщини; встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 разом із ОСОБА_6 на час відкриття спадщини; визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом №566, №567 та №948; витребувати житловий будинок та земельні ділянки з чужого незаконного володіння.
10.06.2025 року представник відповідача ОСОБА_3 — адвокат Пензеник В.І. подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У відзиві представник відповідача зазначив, що обставини, викладені у позовній заяві, є необґрунтованими та не підтверджені належними і допустимими доказами. Представник відповідача вказав, що до матеріалів справи долучено копію рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 березня 2024 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 20 лютого 2025 року у справі №303/2801/23, які, на думку відповідача, підтверджують безпідставність заявлених позовних вимог. Також у відзиві вказано, що позивач у даній справі стверджує про проживання ОСОБА_6 разом із ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , та посилається на факт прийняття нею спадщини після смерті батька. Разом із тим представник відповідача зазначив, що у справі №303/2801/23 встановлено, що на момент смерті ОСОБА_6 проживав за іншою адресою, а саме: у будинку АДРЕСА_1 . На думку представника відповідача, наведені позивачем обставини є взаємосуперечливими, а обставини, встановлені у справі №303/2801/23 повторному доказуванню не підлягають. У зв`язку з наведеним представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі.
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.05.2025 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Клопотання про витребування доказів задоволено.
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.07.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Клопотання про виклик свідка задоволено.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити..
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, від представник відповідача ОСОБА_7 восьме надійшло клопотання про відкладення судового засідання. Мотивував таке клопотання тим, що зайнятий в іншому кримінальному провадженні.
Суд розцінює подане клопотання представником відповідача про відкладення розгляду справи як таке, що подане з метою затягування розгляду справи.
Суд враховує, що сторона відповідача жодного разу не прибула ні в підготовчі судові засідання, ні в судові засідання, а представник відповідача двічі звертався з клопотаннями про відкладення підготовчого судового засідання та вісім з клопотаннями про відкладення судового засідання.
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про відсутність передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи в судовому засіданні.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомив, що позивач ОСОБА_2 є його рідною сестрою. Із відповідачами у справі він не спілкується. Свідок повідомив, що після смерті ОСОБА_5 він запитував у ОСОБА_3 , чи залишила померла заповіт, на що остання відповіла, що заповіт відсутній. Зі слів свідка, він та його сестра вважали, що спадкове майно залишиться їхньому батькові — ОСОБА_6 .. Також свідок пояснив, що після смерті батька ОСОБА_3 оформила право власності на спадкове майно. Крім того, свідок зазначив, що ОСОБА_5 проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом із своїм братом ОСОБА_6 .. Свідок повідомив, що він разом із сестрою ОСОБА_2 доглядали за батьком ОСОБА_6 ..
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомив, що перебував із ОСОБА_6 у дружніх відносинах та є його кумом. Свідок повідомив, що після розлучення із дружиною ОСОБА_6 почав проживати у будинку своєї матері. Також свідок зазначив, що ОСОБА_10 проживала разом із братом ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, свідок пояснив, що ОСОБА_6 помер за вказаною адресою. Свідок також повідомив, що діти ОСОБА_6 до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не зверталися.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 повідомив, що що перебуває у дружніх відносинах із позивачем, із відповідачами не спілкується. Свідок повідомив, що на момент смерті ОСОБА_5 проживала разом із своїм братом ОСОБА_6 ..
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 повідомив, що є сусідом сторін. Свідок повідомив, що ОСОБА_6 проживав разом із своєю сестрою ОСОБА_5 за однією адресою. Також свідок зазначив, що після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_6 продовжив проживати за вказаною адресою.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 повідомив, що є сусідом. Свідок повідомив, що на момент смерті ОСОБА_5 разом із нею проживав її брат ОСОБА_6 .. Крім того, свідок зазначив, що після смерті ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 проживав його син ОСОБА_8 ..
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 повідомила, що є сусідкою. Зазначила, що ОСОБА_6 постійно проживав у власному будинку, а до своєї сестри ОСОБА_5 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , приходив орієнтовно один-два рази на тиждень. За словами свідка, ОСОБА_6 спільного господарства разом із сестрою не вів. Також свідок повідомила, що їй не відомо, чи підтримував ОСОБА_6 стосунки зі своєю дочкою ОСОБА_2 .. Крім того, свідок пояснила, що після смерті матері та чоловіка ОСОБА_5 проживала одна.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 повідомила, що є жителькою с. Косино із сторонами у справі. Свідок повідомила, що ОСОБА_6 постійно проживав у власному будинку, а до своєї сестри ОСОБА_5 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , лише приходив. Також свідок зазначила, що ОСОБА_6 протягом тривалого часу не проживав у с. Дубино, а помер, зі слів свідка, у с. Косино. Крім того, свідок пояснила, що ОСОБА_3 допомагала ОСОБА_5 та надавала їй необхідну допомогу.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 повідомила, що вона з ними знайома, оскільки проживає неподалік від них. Свідок повідомила, що ОСОБА_6 проживав у будинку своєї матері за адресою: АДРЕСА_1 . Також свідок зазначила, що на момент смерті ОСОБА_5 разом із нею проживав лише її брат — ОСОБА_6 .. При цьому свідок пояснила, що зареєстрованим він, ймовірно, був у с. Дубино. Крім того, свідок повідомила, що ОСОБА_6 не проживав за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки житловий будинок за вказаною адресою був недобудованим та непридатним для постійного проживання. Також свідок пояснила, що за ОСОБА_6 доглядали його діти — ОСОБА_2 та ОСОБА_8 ..
Заслухавши позицію сторін, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд констатує наступне.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_17 ) є донькою померлого ОСОБА_6 (а.с. 34).
Згідно витягу з реєстру територіальної громади №2023/006169453 від 09.08.2023 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Дата реєстрації 02.11.2005.
Згідно витягу з реєстру територіальної громади №2023/006713539 від 25.08.2023 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 . Дата реєстрації 25.08.2023.
Згідно паспорта громадянина України, ОСОБА_6 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 15 червня 1977 року по день своєї смерті. 
Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00031868891 від 29.07.2021 року вбачається, що ОСОБА_18 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , а її батьками записані ОСОБА_19 та ОСОБА_20 (а.с.45-46).
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо актового запису про шлюб №00031868375 від 29.07.2021 року, вбачається, що 11.11.1989 року між ОСОБА_21 та ОСОБА_18 укладено шлюб, внаслідок чого остання змінила прізвище на ОСОБА_22 (а.с. 47-49).
Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00039028066 від 28.03.2023 року вбачається, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , а його батьками записані ОСОБА_19 та ОСОБА_20 (а.с.36).
Отже судом встановлено, що ОСОБА_5 була рідною сестрою ОСОБА_6 .
Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00031868551 від 29.07.2021 року, вбачається, що ОСОБА_20 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 52-53).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 08.12.2020 року ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 54).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 18.03.2021 року ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 37).
Згідно копії спадкової справи № 25/2021, заведеної щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 , що міститься в матеріалах цивільної справи, до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Іванчової Наталії Сергіївни, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка є двоюрідною сестрою померлої, що підтверджується відповідними документами, які містяться в матеріалах спадкової справи (а.с. 144-211).
З копії спадкової справи вбачається, що 14.12.2018 року державним нотаріусом Мукачівської районної державної нотаріальної контори Шпеник М.Ю. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 1-1046, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_20 (1947 року народження), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 є донька ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 . Спадкове майно, на яке видане свідоцтво, складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 161). 
Також, 14.12.2018 року державним нотаріусом Мукачівської районної державної нотаріальної контори Шпеник М.Ю. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 1-1047, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_20 (1947 року народження), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , є донька ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 . Спадкове майно, на яке видане свідоцтво, складається з земельної ділянки, що знаходиться за адресою: с.Косино, урочище «Вовковиця», Мукачівського району (а.с. 164). 
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.08.2021 року житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 (а.с.170).
Відповідно до довідки, виданої Чинадіївської селищною радою №1236/06-17 від 18.06.2021 року, вбачається, що згідно погосподарської книги Обавської сільської ради № 9 на день смерті ОСОБА_5 , яка була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованих осіб не було (а.с. 75).
Відповідно до довідки Обавського старостинського округу встановлено, що ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , однак фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Також у вказаній довідці зазначено, що на час смерті ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 зазначено інших осіб не було (а.с. 67).
Згідно інформаційної довідки Обавського старостинського округу вбачається, що на день смерті ОСОБА_20 за адресою: АДРЕСА_1 проживали її дочка — ОСОБА_5 та зять — ОСОБА_21 . Про інших осіб які фактично проживали на час смерті ОСОБА_20 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , інформація відсутня. Крім того, у вказаній інформаційній довідці зазначено, що інформація, щодо періоду та часу фактичного проживання ОСОБА_6 разом з мамою ОСОБА_20 відсутня (а.с 67-69).
Згідно акта № 01 від 30.03.2021 року вбачається, що ОСОБА_6 до дня смерті фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується підписами свідків. Відповідно до посвідчувального напису секретаря Чинадіївської селищної ради справжність підписів свідків на акті про фактичне проживання посвідчена у встановленому законом порядку (а.с. 70).
Відтак, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
03 серпня 2021 року приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Іванчовою Наталією Сергіївною видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 566, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного цьому свідоцтві майна ОСОБА_5 (1971 року народження), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , є її двоюрідна сестра ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Спадкове майно, на яке видане свідоцтво, складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.83). 
Також, 03 серпня 2021 року приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Іванчовою Наталією Сергіївною видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 567, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного цьому свідоцтві майна ОСОБА_5 (1971 року народження), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , є її двоюрідна сестра ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Спадкове майно, на яке видане свідоцтво, складається із земельної ділянка, що знаходиться за адресою: с.Косино, урочище «Вовковиця», Мукачівського району (а.с. 84). 
18 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Іванчовою Наталією Сергіївною видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 948, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного цьому свідоцтві майна ОСОБА_5 (1971 року народження), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , є її двоюрідна сестра ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Спадкове майно, на яке видане свідоцтво, складається із земельної ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 85).
28.06.2023 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки та розташованого на ній житлового будинку, за змістом якого було продано земельну ділянку з кадастровим номером 2122786200:12:000:0094, площею 0,0939 га., що розташована: АДРЕСА_1 та житловий будинок, який розташований на цій земельній ділянці, за ціною 1 158 000,00 грн (а. с. 213-215). 
Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00052671545 від 29.07.2025 року вбачається, що ОСОБА_23 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 , а її батьками записані ОСОБА_24 та ОСОБА_3 (а.с.39-40, т.2).
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо актового запису про шлюб №00052671744 від 29.07.2025 року, вбачається, що 05.02.2021 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_23 укладено шлюб, внаслідок чого остання змінила прізвище на ОСОБА_25 (а.с. 37-38, т.2).
Отже судом встановлено, що ОСОБА_3 уклала договір купівлі-продажу земельної ділянки та розташованого на ній житлового будинку з зятем. 
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.03.2024 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Іванчова Наталія Сергіївна про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину - відмовлено.
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 20.02.2025 року рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05.03.2024 року у справі № 303/2801/23 залишено без змін. Суд вказав, що у справі відсутні докази, які б підтверджували, що ОСОБА_6 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , і тому прийняв спадщину за сестрою. 
Згідно із ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. (ст. 1223 ЦК України).
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно із ч.1 та ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого статтею 1270 цього Кодексу , він не заявив про відмову від неї.
Відповідно дост.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Згідно зі статтями 1261-1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. (ч.1 ст.1270 ЦК України).
Свідоцтво про право на спадщину - це документ, який посвідчує перехід права власності на спадкове майно від спадкодавця до спадкоємців. Видачею свідоцтва про право на спадщину завершується оформлення спадкових прав.
Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1298 ЦК України).
Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом(ч.1ст.1301 ЦК України).
З аналізу даної статті слідує, що заявляти вимогу про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину може будь-яка особа, цивільні права чи інтереси якої порушені видачею свідоцтва про право на спадщину. При цьому оспорювання свідоцтва про право на спадщину відбувається тільки за ініціативою заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимоги про визнання його недійсним (позов про оспорювання свідоцтва).
У постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11 (провадження №61-12290св18), від 14 травня 2018 року у справі № 296/10637/15-ц (провадження № 61-2448св18) та від 23 вересня 2020 року у справі № 742/740/17 (провадження № 61-23св18) Верховний Суд виклав правові висновки, відповідно до яких свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).
Згідно з приписами ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Судом встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_2 ґрунтуються на доводах про те, що її батько ОСОБА_6 на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 постійно проживав разом із спадкодавцем, у зв`язку з чим вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, а позивач, у свою чергу, прийняла спадщину після його смерті.
Разом із тим, рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.03.2024 року у справі №303/2801/23, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 20.02.2025 року, вже було встановлено відсутність належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_6 постійно проживав разом із ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а також відсутність факту прийняття ним спадщини після смерті сестри.
Крім того, суд зазначає, що довідки органів місцевого самоврядування, акти про фактичне проживання та показання свідків самі по собі не є безумовними та достатніми доказами постійного проживання особи зі спадкодавцем, якщо вони є суперечливими та не узгоджуються з іншими доказами у справі.
Показання допитаних у судовому засіданні свідків є суперечливими та неузгодженими між собою щодо обставин постійного проживання ОСОБА_6 разом із ОСОБА_5 на час відкриття спадщини.
Так, частина свідків зазначала, що ОСОБА_6 проживав разом із ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , тоді як інші свідки повідомили, що він проживав окремо у власному будинку та лише періодично відвідував сестру.
За таких обставин суд критично оцінює показання свідків, оскільки вони не є послідовними, взаємно узгодженими та не підтверджуються іншими належними і допустимими доказами у справі.
Самі лише показання свідків щодо загальних обставин, пов`язаних із періодичним перебуванням ОСОБА_6 у ОСОБА_5 , не можуть бути достатньою та єдиною підставою для встановлення факту їх постійного спільного проживання у розумінні ч.3 ст.1268 ЦК України.
Інших належних та достатніх доказів, які б беззаперечно підтверджували факт постійного проживання ОСОБА_6 разом із ОСОБА_5 , ведення ними спільного побуту, спільного господарства, наявності взаємних прав та обов`язків, матеріали справи не містять.
Разом із тим судом встановлено, що ОСОБА_2 була зареєстрована та фактично проживала разом із ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади, паспортними даними ОСОБА_6 .
Суд враховує, що реєстрація місця проживання позивача та спадкодавця за однією адресою є належним доказом їх постійного проживання на час відкриття спадщини, а доказів, які б спростовували зазначені обставини, відповідачами суду не надано.
Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 на час смерті ОСОБА_6 проживала разом із ним за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим вважається такою, що прийняла спадщину після його смерті.
Оскільки позивачем не доведено факт прийняття ОСОБА_6 спадщини після смерті ОСОБА_5 , вимоги про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та витребування майна з чужого незаконного володіння задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від вимоги про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_6 разом із спадкодавцем.
Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на часткове задоволення позову, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно до задоволених вимог.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76–81, 82 ЦПК України, статей 1216, 1217, 1218, 1223, 1258, 1261–1265, 1268, 1269, 1270, 1298, 1301 ЦК України суд,-
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_2 , інтереси якої представляє ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити частково.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , на час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою: АДРЕСА_2 .
Стягнути із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1 211,20 грн. сплаченого судового збору, по 605,60 грн. з кожного.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Позивач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП – НОМЕР_5 );
Представник позивача: Мельник Павло Петрович ( АДРЕСА_6 ).
Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_7 ).
Представник відповідача ОСОБА_3 : Пензеник Віталій Іванович ( АДРЕСА_8 ).
ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_9 , РНОКПП – НОМЕР_6 ).

Головуюча    Л.В.Курах