Справа № 643/8132/26
Провадження № 3/643/1566/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11.05.2026 Салтівський районний суд міста Харкова у складі: головуючого судді Скотаря А.Ю., за участі секретаря судового засідання Серікової Я.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Коновалова О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого директором Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка №13» Харківської міської ради, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

УСТАНОВИВ:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ХВ № 8 від 06.04.2026 вбачається, що ОСОБА_1 , працюючи на посаді головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка № 13» Харківської міської ради (далі КНП «МДП №13», неправомірно відмовив в наданні інформації у відповідь на адвокатський запит адвоката Терещенко К.І. від 24.02.2026, підписаний кваліфікованим електронним підписом, чим порушив вимоги ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судове засідання не з`явилась.
Представник ОСОБА_1 , адвокат Коновалов О.А., у судовому засіданні проти обставин, викладених у протоколі, категорично заперечував. Підтримав раніше подані та додаткові письмові пояснення і просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши представника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності та письмові пояснення, надані адвокатом, суд дійшов таких висновків: відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису…, а також іншими документами.
З матеріалів справи вбачається, що 24.02.2026 адвокат Терещенко К.І. звернулась з адвокатським запитом до КНП «МДП № 13» про отримання інформації щодо медичного супроводу дитини – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підтвердження своїх повноважень Терещенко К.І. долучила копію ордера про надання правничої допомоги ОСОБА_3 , копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію згоди на обробку персональних даних від ОСОБА_3 (матері дитини), копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , копію свідоцтва про шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
У строк, передбачений абз. 2 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон) листом від 25.02.2026 № 86 за підписом директора КНП «МДП № 13» ОСОБА_1 надано відповідь на адвокатський запит та роз`яснено, що у відповідності до ст. 39-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» будь-який пацієнт має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз а також інші відомості, отримані при його медичному обстеженні та запропоновано для отримання відповіді на поставлені питання звернутись із відповідною заявою до поліклініки особисто матері дитини – ОСОБА_3 .
За змістом ч. 5 ст. 212-3 КУпАП адміністративна відповідальність настає, крім іншого, у разі неправомірної відмови в наданні інформації на адвокатський запит, її несвоєчасного або неповного надання чи надання недостовірної інформації.
Разом з тим ч. 2 ст. 26 Закону передбачає, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій зобов`язані надати адвокату інформацію, документи та матеріали у межах його повноважень, за винятком випадків, коли така інформація є з обмеженим доступом або містить відомості, доступ до яких обмежений законом.
Отже, Закон прямо виключає з обов`язків суб`єктів надання інформації випадки, коли така інформація є обмеженою у доступі або містить відомості, доступ до яких обмежено законом.
Частиною 2 ст. 32 Конституції України визначено, що не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Конфіденційною, відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про інформацію», є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інформація, визнана такою на підставі закону. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом. 
Розпорядники інформації, визначені ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. (ст. 7 вказаного закону).
Згідно з абз. 10 ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних», персональні дані - це будь яка інформація, що стосується ідентифікованої або такої, що може бути ідентифікована фізичної особи, і така інформація є конфіденційною, доступ до неї обмежується законом.
Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 20.01.2012 № 2-рп/2012 зазначає, що конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом (ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про інформацію»).
Згідно зі статтею 39-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» № 2801-XII від 19.11.1992 пацієнт має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при його медичному обстеженні.
Відповідно до абз. 4 ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних» згода суб`єкта персональних даних - добровільне волевиявлення фізичної особи (за умови її поінформованості) щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, висловлене у письмовій формі або у формі, що дає змогу зробити висновок про надання згоди… . 
Роз`яснення Уповноваженого Верховної ради України з прав людини до Типового порядку обробки персональних даних від 08.01.2014 (далі Роз`яснення) у п. 3 передбачають, що для того, щоб зробити свідомий вибір - давати чи не давати згоду на обробку персональних даних - особа до надання згоди повинна мати відповіді, крім інших, на такі питання: з якою метою оброблятимуться персональні дані? (Мета має бути сформульована чітко та зрозуміло); які персональні дані будуть оброблятися? (Конкретний вичерпний перелік персональних даних особи, який планується обробляти).
У пунктах 13, 14 Роз`яснень наголошується, що згода на обробку персональних даних також повинна бути пропорційною меті обробки. Неприпустимим є отримання згоди особи на обробку непропорційно великої кількості її персональних даних. Тому, навіть якщо особа надала згоду на обробку персональних даних, частина з яких по своїй суті не потрібна для досягнення поставленої мети обробки, така обробка розглядатиметься як непропорційна та становитиме порушення законодавства про захист персональних даних.
Копія «Згоди на обробку персональних даних» (далі Згода) від 13.02.2026, додана адвокатом Терещенко К.І. до адвокатського запиту на ім`я головного лікаря КНП «МДП № 13», підписана ОСОБА_3 , проте з погляду на мету, з якою ця Згода надана, зокрема «підготовка, подання та супровід цивільної справи про позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 у відношенні неповнолітнього сина ОСОБА_7 » (абз. 2 п. 1 Згоди) можна дійти висновку, що з її текстом ОСОБА_3 не ознайомлювалась. 
З погляду на це та враховуючи викладені вище положення абз. 4 ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних», Роз`яснень суд не вважає зміст Згоди таким, що вочевидь відповідає волі ОСОБА_3 та меті з якою надана ця Згода. Лише за цих підстав відмову директор КНП «МДП №13» ОСОБА_1 у наданні інформації на запит адвоката не можна вважати як таку, що надана з порушенням вимог Закону. 
Крім того рішенням Ради адвокатів України від 03.07.2021 № 53 затвердженні роз`яснення щодо вимог до адвокатського запиту за змістом яких (абз. 11-13) отримання конфіденційної інформації шляхом направлення адвокатського запиту можливе у разі долучення до адвокатського запиту інших документів, які надають право адвокату на отримання такої інформації.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).
Таким чином, подання адвокатом адвокатського запиту є професійним правом адвоката, у зв`язку із наданням правової допомоги на підставі договору про надання правової допомоги.
У своїй постанові від 11.11.2020 у справі № 442/4791/17 (провадження № 61-37882св18) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив: «Основним інструментом для отримання медичної інформації адвокатом є адвокатський запит. Для того, щоб адвокату отримати відповідь, потрібно: надати згоду клієнта на отримання та розповсюдження (збирання, використання тощо) персональної інформації про стан здоров`я клієнта; надати адвокатський запит; підтвердити свої повноваження щодо отримання такої інформації відносно клієнта та підтвердити свої повноваження як адвоката ( надати копію свідоцтва та ордера),
Згідно з частиною першою статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.
У свою чергу, до адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.
Як вбачається з переліку документів, доданих адвокатом Терещенко К.І. до адвокатського запиту від 24.02.2026 на ім`я Головного лікаря КНП «МДП №13», до нього не входить договір про надання правової допомоги, укладений з ОСОБА_3 , який би наділяв адвоката повноваженнями на отримання інформації, зазначеної у запиті, хоча сам запит і містить посилання на такий договір. Додана до запиту Згода на обробку персональних даних не є документом, який підтверджує повноваження адвоката на отримання певної інформації відносно клієнта чи замінює договір про надання правової допомоги, який би мав визначати перелік повноважень адвоката. 
Таким чином, враховуючи встановлені обставини та докази відмову директора КНП «МДП №13» ОСОБА_1 у наданні адвокату Терещенко К.І інформації на її запит не можна розцінювати як неправомірну, оскільки вона відповідає приписам Законів України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», «Про захист персональних даних», іншим приведеним вище правовим нормам та правовій позиції Верховного суду. Суд вважає, що відмова ОСОБА_1 у наданні інформації на запит адвоката є обґрунтованою та законною.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ч. 5 ст. 212-3, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251-252, 283, 284, 288 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ХВ №8 від 06.04.2026) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга може бути подана протягом 10-ти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова. 
Повний текст постанови складений 15.05.2026.

Суддя А.Ю. Скотар