ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
07 травня 2026 року 	м.Суми	

Справа №577/4221/25 
Номер провадження 22-ц/816/1857/26

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Щербаченко М. В. (суддя-доповідач),
суддів - Собини О. І. , Сидоренко А. П. 
за участі секретаря судового засідання Чуприни В.І., 
учасників процесу:
боржника ОСОБА_1 
представника боржника ОСОБА_2 , 
старшого державного виконавця Передери Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 липня 2025 року, постановлену у місті Конотоп у складі судді Рідзевської І.О.,
у справі за поданням старшого державного виконавця Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ПЕРЕДЕРИ Ганни Володимирівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 ,
У С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог та оскаржуваної ухвали суду першої інстанції
21 липня 2025 року старший державний виконавець Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Передера Ганна Володимирівна (далі - державний виконавець Передера Г.В.) звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання ним зобов`язань, покладених на нього Вимогою № Ф-0856-1828 У, виданої 04.03.2024 про стягнення боргу (недоїмки) на суму 323 710 грн 12 коп., стягнення 1020 грн штрафу та податкового боргу у сумі 10 035 595 грн 07 коп.
В обґрунтування подання державний виконавець посилається на те, що на виконанні у відділі ДВС перебуває зведене виконавче провадження, до складу якого входять виконавче провадження № 74538717 з виконання Вимоги № Ф-0856-1828 У, виданої 04.03.2024 про стягнення боргу ЄСВ (недоїмки) на суму 323 710 грн 12 коп.; виконавче провадження № 78570253 з виконання постанови ЕНА № 4913275, виданої 07.06.2025 про стягнення 1020 грн штрафу; виконавче провадження № 78578452 з виконання виконавчого листа № 480/3428/24, виданого 17.06.2025 Сумським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу у сумі 10 035 595 грн 07 коп.
Під час виконання рішення суду виконавцем установлено, що за боржником зареєстровано рухоме майно – транспортний засіб VOLKSVAGEN CADDY 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , місцезнаходження якого невідоме, у зв`язку з чим постановою державного виконавця від 04.07.2025 вказаний автомобіль оголошено у розшук. Також за боржником зареєстроване нерухоме майно – квартира площею 41,1 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка кадастровий номер 5922081100:07:001:1387. У вказаній квартирі зареєстровані малолітні діти, у зв`язку з чим органом опіки Конотопської міської ради не надано дозвіл на її реалізацію. 05.07.2025 державним виконавцем описано та арештовано земельну ділянку. Вжитими виконавцем заходами установлено, що ОСОБА_1 одержує доходи у ТОВ «АТЛАНТ БУДПРОЕКТ», у зв`язку з чим державним виконавцем 27.09.2024 винесено постанову про звернення стягнення на дохід боржника та направлено на виконання до бухгалтерії товариства. ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон, неодноразово перетинав державний кордон України. 
Ураховуючи, що рішення до теперішнього часу не виконано у повному обсязі, а лише частково, залишок боргу станом на 17.07.2025 становить 308 616 грн 67 коп., 102 грн штрафу та 10 035 595 грн 07 коп., боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, державний виконавець просить подання задовольнити.
Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 липня 2025 року подання старшого державного виконавця Передери Г.В. задоволено. Обмежено тимчасово фізичну особу – боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документу, до виконання зобов`язань, покладених на нього вимогою № Ф-0856-1828 У, виданої 04.03.2024 про стягнення боргу (недоїмки) на суму 323 710 грн 12 коп., стягнення штрафу в сумі 1020 грн, стягнення податкового боргу у сумі 10 035 595 грн 07 коп. 
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що божник обізнаний про відкриття виконавчого провадження та добровільно борг не сплачує, рішення суду не виконує, хоча отримує дохід у ТОВ «АТЛАНТ БУДПРОЕКТ». У зв`язку з можливістю виїзду боржника за кордон, ураховуючи значну суму заборгованості та фактичне ухилення боржника від її сплати, тому вважав, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України є фактично останнім дієвим засобом впливу на боржника. 
Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги
25 лютого 2026 року ОСОБА_1 подав за допомогою засобів поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 липня 2025 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні подання.
Апеляційна скарга мотивована тим, що з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 28.10.2020 у справі № 331/8536/17, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення. Заявник апеляційної скарги вважає, що в його випадку факт свідомого ухилення від виконання судового рішення відсутній. З вересня 2024 року з його заробітної плати в ТОВ «АТЛАНТ БУДПРОЕКТ» утримуються кошти на виконання судового рішення. Крім того, він працевлаштувався на другу роботу і з вересня 2025 року проводиться утримання з його заробітної плати в ТОВ «ІННОВЕЙШН ФІНАНС». Державним виконавцем не було надано достатніх доказів на підтвердження навмисного чи іншого свідомого невиконання ним своїх обов`язків зі сплати боргу та наміру ухилитися від виконання покладених на нього зобов`язань, а сама по собі наявність невиконаного рішення суду не може бути підставою для обмеження свободи пересування боржника.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Стягувач Головне управління ДПС у Сумській області надіслало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 липня 2025 року без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. Зазначає, що непогашена боржником заборгованість є значною, він обізнаний про відкриті виконавчі провадження, майно, яке можна реалізувати відсутнє. Державним виконавцем вчинено всі дії, передбачені законом, спрямовані на виконання рішення та вимоги про сплату боргу, надано матеріали, які підтверджують безрезультатність інших заходів примусового виконання у повному обсязі. Стягувач вважає, що відмова у задоволенні подання державного виконавця фактично позбавить можливості використати ефективний правомірний засіб впливу на недобросовісного боржника, і як наслідок реалізувати повний обсяг наданих законом повноважень.
Старший державний виконавець Передера Г.В. надіслала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги. Вказує на те, боржник обізнаний про відкрите виконавче провадження, добровільно борг не сплачує, рішення суду не виконує, на неодноразові виклики державного виконавця не з`являється.
Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції
На виконанні у Конотопському відділі державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває зведене виконавче провадження № 78605394 (а.с. 18), до складу якого входять:
-виконавче провадження № 78578452 з примусового виконання виконавчого листа № 480/3428/24, виданого 17.06.2025 Сумським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу у сумі 10 035 595 грн 07 коп., яке відкрито постановою старшого державного виконавця Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Литвин В.А. від 10.07.2025 (а.с. 12-13);
-виконавче провадження № 78570253 з примусового виконання постанови № ЕНА 4913275, виданої 07.06.2025 Відділення поліції № 2 Черкаського РУ ГУНП в Черкаській області про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1020 грн на користь держави, яке відкрито постановою старшого державного виконавця Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Передери Г.В. від 10.07.2025 (а.с. 14);
-виконавче провадження № 74538717 з примусового виконання Вимоги № Ф-0856-1828 У, виданої 04.03.2024 Головним управління ДПС у Сумській області про стягнення з ОСОБА_1 боргу (недоїмки) на суму 323 710 грн 12 коп., яке відкрите постановою старшого державного виконавця Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лазаренком О.В. від 22.03.2024 (а.с. 16).
Указаними постановами про відкриття виконавчих проваджень зобов`язано боржника протягом п`яти робочих днів подати декларації про доходи та майно.
04.07.2025 старшим державним виконавцем Передерою Г.В. було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що боржник за місцем мешкання відсутній, перевірити майновий стан можливості немає, транспортний засіб, зареєстрований за боржником відсутній, місце його знаходження невідоме, про що складено відповідний акт (а.с. 5).
Постановою старшого державного виконавця Передери Г.В. від 04.07.2025 у виконавчому провадженні № 74538717 оголошено в розшук майно боржника – транспортний засіб VOLKSVAGEN, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN/номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 (а.с. 15).
15.07.2025 старший державний виконавець Передера Г.В. винесла постанову у виконавчому провадженні № 74538717, за змістом якої було описано та накладено арешт та майно боржника: земельну ділянку, кадастровий номер 5922081100:07:001:1387, площею 0,0753 га з цільовим призначенням – для індивідуального садівництва, місце розташування: АДРЕСА_2 (а.с . 6).
ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон: серії НОМЕР_3 . Перетинав державний кордон України з метою виїзду 28.03.2024 (повернення 04.04.2024), 09.05.2024 (повернення 13.05.2024), 16.06.2024 (повернення цього ж дня), 17.08.2024 (повернення цього ж дня), 08.09.2024 (повернення цього ж дня) (а.с. 3-4).
Станом на момент звернення старшого державного виконавця Передери Г.В. з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, тобто на 21.07.2025 року, залишок заборгованості у зведеному виконавчому провадженні №78605394 становив 10 345 231 грн 74 коп., стягнуто в процесі виконання – 15 093 грн 45 коп. (а.с. 18).
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права
Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Статтею 313 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.
Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
Пунктом 19 частини третьої статті 18 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні (частина третя статті 441 ЦПК України).
Відповідно до частин першої-другої статі 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.
Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання.
Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.
На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Права, викладені у пункті 1 Протоколу Конвенції, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.
Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій, щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.
У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochev v. Bulgaria» від 26 листопада 2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям:
по-перше, має ґрунтуватися на законі;
по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у частини 3 статті 2 Протоколу №4 до Конвенції;
по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто, бути пропорційним меті його застосування).
При цьому, при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.
Застосування обмеження у праві виїзду громадянина за межі України, може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватись лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом заходів примусового виконання рішення.
Під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань», покладених на боржника рішенням, розуміються будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо), що роз`яснив Верховний Суд України 01 лютого 2013 року при розгляді питань, які виникають в судовій практиці про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.
Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. 
У справі, яка переглядається, звертаючись до суду із поданням старший державний виконавець Передера Г.В. посилалася на те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду і не вживає заходів виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.
Оскаржувану ухвалу суд першої інстанції мотивував тим, що боржник добровільно не виконує рішення, ураховуючи значну суму заборгованості та фактичне ухилення боржника від її сплати, тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України є фактично останнім дієвим засобом впливу на боржника.
Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції зважаючи на такі мотиви.
Сама по собі наявність у боржника невиконаних зобов`язань у значному розмірі, покладених на нього судовим рішенням не є підставою для застосування до боржника тимчасового обмеження його у праві на виїзд за межі України. 
Суд першої інстанції не звернув уваги і не надав правової оцінки тим обставинам, що будь-яких доказів ухилення боржника від виконання рішення суду, а також доказів про реальну можливість боржника виконати зазначене рішення матеріали подання не містять.
Старшим державним виконавцем Передерею Г.В. не доведено, що боржник ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання рішення суду, приховує майно та доходи та має реальну можливість виконати свій обов`язок, покладений на нього рішенням суду.
Зокрема, відсутні докази того, що ОСОБА_1 не з`являється на виклики до державного виконавця або ігнорує його вимоги. Не надані докази того, що боржник приховує доходи. Старшим державним виконавцем Передерею Г.В. не надано відомості про рахунки боржника у відповідних банках, суми надходжень. Не мотивовано неможливість звернення стягнення на земельну ділянку з кадастровим номером 5922081100:07:001:1387, яка належить боржнику, і на яку накладений арешт.
Також подання не містить обґрунтування, яким чином застосування до боржника обмеження у праві виїзду за межі України буде сприяти виконанню рішення суду та погашенню ним заборгованості. Випадки нетривалого виїзду за межі України ОСОБА_1 у 2024 року самі по собі не вказують на те, що такі виїзди переслідували мету ухилення від виконання зобов`язань покладених на нього рішенням суду.
Погашення заборгованості за виконавчими документами здійснюється шляхом звернення стягнення на доходи боржника, які він отримує у відповідному Товаристві.
Саме державний (приватний) виконавець зобов`язаний довести суду, з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина перша та шоста статті 81 ЦПК України).
З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає, що у зв`язку з не доведенням ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання рішення суду, обмеження його у праві виїзду за межі України не можна вважати виправданим і пропорційним. 
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для обмеження боржника у праві виїзду за межі України.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (частина перша статті 374 ЦПК України).
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункти 3 та 4 частини першої статті 376 ЦПК України).
Висновки суду апеляційної інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги за результатами апеляційного перегляду рішення, свідчать про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвалу суду слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника.
Керуючись вимогами статей 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.
Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 липня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Подання старшого державного виконавця Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ПЕРЕДЕРИ Ганни Володимирівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 - залишити без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і не підлягає касаційному оскарженню.
Повний текст постанови суду складений 07 травня 2026 року.
Головуючий   	М. В. Щербаченко	

Судді: О. І. Собина 

А. П. Сидоренко