Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №936/560/26 
Провадження №2/936/235/2026
17.06.2026     селище Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді Софілканич О.А., з участю секретаря судового засідання Пензештадлер І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
АТ "АКЦЕНТ-БАНК" 23.04.2026 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 02.10.2024 приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. 02.10.2024 він підписав Заяву щодо встановленні кредитного ліміту на підставі якої відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Відповідачу було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір. 
АТ "А-Банк" свої зобов`язання за договором виконало повністю, надавши відповідачу кредит у відповідному розмірі. Натомість відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.
У зв`язку із зазначеним порушенням станом на 23.04.2026 утворилась заборгованість у розмірі 77128,8 грн., яка складається з: 62557, 47 гривень заборгованості за кредитом, 14121,33 грн. заборгованості за відсотками, 450 гривень пені, яку позивач просить стягнути з вдповідача на свою користь та судові витрати.
Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі на підставі поданих доказів.
Відповідач не з`явився, від його представника надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що позов не визнають.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Зі змісту Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ "Акцент-Банк" (далі - А-Банк) за отриманням банківських послуг. Він погодився з тим, що ознайомився з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг в АТ "А-Банк", що розміщені за відповідним посиланням, з інформацією, яка розміщується на вебсайті та доступна за посиланням, з Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб; дана Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. ОСОБА_1 своїм підписом підтвердив, що умови кредитування, відомості про сукупну вартість кредиту йому роз`яснені і зрозумілі.
У паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка "Зелена» від 02.10.2024, який підписаний ОСОБА_1 , визначені основні умови кредитування з врахуванням побажань споживача, серед яких: тип кредиту - кредитування рахунку з пільговим періодом використання, сума кредиту - від 1000 до 200000 (в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит); строк кредиту - 240 місяців з правом автоматичного продовження; мета отримання кредиту - на споживчі потреби; процентна ставка: пільгова: 0,000001%, пільговий період до 62 днів; базова процентна ставка: 40,8% на рік (нараховується на максимальну суму заборгованості за умови непогашення заборгованості в повному обсязі у пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості). Загальні витрати за кредитом -109 120, 95 гривень; орієнтовна загальна вартість кредиту- 134120, 95 грн (розраховано, виходячи з суми кредитного ліміту 25000 грн, погашення якого відбулось мінімальними обов`язковими платежами). 
Порядок повернення кредиту: щомісяця, до останнього дня поточного місяця включно, в розмірі не менше 4% від заборгованості та не менше нарахованих відсотків за користування кредитом та не менше 100 грн. й не може перевищувати повного розміру заборгованості за Договором про споживчий кредит. Споживач має право достроково погасити кредит та/або заборгованість за ним з урахуванням нарахованих відсотків.
Штраф за несвоєчасне погашення кредиту та / або відсотків: штраф списується в день списання відсотків:
• 50 грн кожен раз, коли виникає прострочення по сплаті обов?язкового щомісячного платежу повністю або частково на суму від 100 грн;
•100 грн кожен раз, коли виникає прострочення по сплаті обов?язкового щомісячного платежу на суму від 100 грн другий місяць поспіль і більше
• 500 грн + 5% від суми загальної заборгованості, у разі непогашення протягом 60 календарних днів простроченого по сплаті обов?язкового щомісячного платежу за карткою із порушеним строком більше ніж на 30 днів.
З виписки по кредиту та розрахунку заборгованості за договором №б/н від 02.10.2024 встановлено, що станом на 23.04.2026 заборгованість ОСОБА_1 становить 77128,8 грн., яка складається з: 62557, 47 гривень заборгованості за кредитом, 14121,33 грн. заборгованості за відсотками, 450 гривень пені.
Отже, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі та своєчасно відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України).
У відповідності до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Положенням ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Кредитний договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-Заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку.
У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що АТ "А-БАНК" свої зобов`язання за кредитним договором №АВН0СТ155101672498940109 від 31.12.2022 виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит, відповідно до умов договору та умов, які визначені в Паспорті споживчого кредиту, з якими він погодилася, що підтвердив своїм підписом.
Разом з тим, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за кредитним договором, яка станом на 12.09.2025 становить 18 971,1 грн., яка складається з: 15 447, 57 гривень заборгованості за тілом кредита, 3523,53 грн. заборгованості за відсотками.
Як встановлено з відзиву на позовну заяву, відповідач не погоджується з наявною у нього заборгованістю та надає суду платіжні інструкції про сплату кредиту частинами, а саме: 10.11.2024 року у розмірі 8 000 гривень - Платіжна інструкція №296116895;
- 24.12.2024 року у розмірі 14000 гривень - Платіжна інструкція №296110799;
- 17.01.2025 року у розмірі 9 000 гривень - Платіжна інструкція №296124639.
- 28.02.2025 року у розмірі 15000 гривень - Платіжна інструкція №296139951;
- 12.03.2025 року у розмірі 20000 гривень - Платіжна інструкція №296429158.
Стверджує, що всього за сплату кредиту ним було сплачено позивачу 72 800 гривень на погашення кредиту, отже, заборгованість з врахуванням наданих відповідачем доказів -відсутня.
Доводи відповідача про відсутність заборгованості з підстав внесення ним платежів за кредитним договором суд оцінює критично, оскільки сам по собі факт сплати відповідачем грошових коштів у сумі, співмірній із сумою основного боргу, не свідчить про повне виконання зобов`язань за кредитним договором.
Суд зауважує, що кредит відповідачу був наданий на умовах сплати процентів за користування кредитними коштами. 
З наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки по картці вбачається, що платежі відповідачем вносилися з порушенням встановленого договором графіка погашення. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання на залишок заборгованості здійснювалося нарахування процентів відповідно до умов договору.
Відповідач не надав власного контррозрахунку заборгованості, не спростував правильність застосованих позивачем процентних ставок, періодів нарахування та порядку зарахування платежів, а також не навів доказів повного погашення заборгованості. 
Натомість поданий позивачем розрахунок містить відомості про суму кредиту, здійснені платежі, дати їх внесення, порядок їх зарахування та нараховані проценти, а тому суд визнає його належним доказом розміру заборгованості.
Отже, твердження відповідача про відсутність заборгованості ґрунтуються на неправильному трактуванні умов кредитного договору та не спростовують заявлених позивачем вимог.
Щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 450 грн 00 коп, суд зазначає наступне.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Аналогічний правовий висновок, щодо аналізу п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від 12.06.2024 у справі №910/10901/23, який, відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, судом застосовується під час ухвалення судового рішення у подібній справі.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що хоч умовами Кредитного договору сторони і обумовили нарахування та сплату позичальником пені, проте згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, позичальники у період воєнного стану, звільняються від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання), в тому числі, і в кредитних зобов`язаннях.
У зв`язку із викладеним, суд приходить висновку, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача неустойки в розмірі 450 грн 00 коп, слід відмовити.
Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд» та відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2 662 грн 40 коп.
Відтак, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2646 гривень 87 копійок, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (76 678, 80 х 2662, 40/ 77128,8).
Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач істотно порушив умови укладеного з позивачем договору, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашав кредит та проценти за користування ним, суд дійшов висновку, що позов АТ «А-Банк» є обґрунтованим та підлягає до часткового задоволення.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства "АКЦЕНТ- БАНК" заборгованість за кредитним договором №б/н від 02.10.2024 у розмірі 76 678 гривень 80 копійок та судовий збір у розмірі 2646 гривень 87 копійок, а всього 79 325 (сімдесят дев`ять тисяч триста двадцять п`ять) гривень 67 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з часу його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування сторін:
позивач: Акціонерне товариство "АКЦЕНТ- БАНК", місцезнаходження: 49074, м.Дніпро, вул.Батумська, 11, код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 14360080;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повне рішення буде складено 22 червня 2026 року.

Суддя Софілканич О.А.