ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року  
м. Черкаси 

Справа № 711/2695/24		
Провадження № 22-ц/821/629/26		
Категорія: 304090000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої - Василенко Л. І., 
суддів: Карпенко О. В., Сіренка Ю. В.,
секретаря - Кукушкіної А. О.,

учасники справи: 
позивач - Акціонерне товариство «ОТП БАНК»,
представник позивача - Павленко Сергій Валерійович,
відповідач - ОСОБА_1 ,
представник відповідача - адвокат Семенюк Ольга Григорівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 грудня 2025 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2024 року Акціонерне товариство «ОТП БАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої вимоги мотивувало тим, що 19.04.2023 між сторонами був укладений у електронній формі Кредитний договір № 3000008029 шляхом підписання удосконаленим електронним цифровим підписом, на підставі якого Банк надав позичальнику кредит, а позичальник прийняв кредит, зобов`язувався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати всі інші зобов`язання, як вони визначені Кредитним договором та Правилами кредитування.
Відповідно до умов Кредитного договору, кредит видається у розмірі 31 850,00 грн на цільове використання кредиту: рефінансування (погашення заборгованості позичальника перед кредитором першої черги (АТ «ОТП БАНК») за Кредитним договором першої черги (Кредитним договором № 2037080542) від 03.08.2021 та за Кредитним договором першої черги № 2037080542 від 06.09.2021). Загальний розмір кредиту становить 631 398,00 грн. 
Всупереч умов Договору відповідач не здійснював своєчасно та у належному розмірі щомісячних платежів на погашення кредитної заборгованості, внаслідок чого станом на 26.10.2023 заборгованість за тілом кредиту складала 630 002,56 грн, а за процентами – 56 366,06 грн.
13.11.2023 позивач направив відповідачу письмову вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту та процентів за фактичний період користування кредитом. Оскільки дотепер відповідач не виконав вимогу Банку про повернення кредитної заборгованості, то з метою стягнення відповідної суми заборгованості Банк звернувся до суду.
Позивач просив стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП БАНК» заборгованість за Кредитним договором № 3000008029 від 27.12.2022 в розмірі 686 368,62 грн та судові витрати, які складаються з суми судового збору в розмірі 10 295,53 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.12.2025 позовні вимоги АТ «ОТП БАНК» задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП БАНК» заборгованість за Кредитним договором № 3000008029 від 19.04.2023 в розмірі 686 368,62 грн та 10 295,53 грн в якості відшкодування судових витрат, тобто всього стягнуто суму коштів у розмірі 696 664,15 грн.
Рішення суду мотивоване тим, що відповідачем допущено порушення його зобов`язань в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого за Кредитним договором № 3000008029 від 19.04.2023, станом на 26.10.2023, виникла заборгованість в загальному розмірі 686 368,62 грн, з яких: 630 002,56 грн – заборгованість за тілом кредиту; 56 366,06 грн – заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 19.04.2023 по 26.10.2023. Порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасного здійснення кредитних платежів обумовило виникнення у позивача права вимоги про дострокове повернення кредиту та нарахованих процентів, а відтак заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та правомірними.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 21.01.2026 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.12.2025 та постановити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.
Зазначає, що суд першої інстанції не з`ясував усіх обставин справи, що мають істотне значення для її правильного вирішення, допустив порушення норм процесуального та матеріального права, а також не врахував правові висновки Верховного Суду та практику Європейського суду з прав людини, сформовані у подібних правовідносинах.
Стверджує, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що ОСОБА_1 був належним чином ознайомлений із досудовою вимогою, направленою позивачем 13.11.2023, яка 28.11.2023 була повернута без вручення адресату, а також визнав доведеним той факт, що неотримання цієї вимоги стало наслідком поведінки самого відповідача, який фактично ухилився від її отримання.
Однак зазначені висновки суду першої інстанції не відповідають ані фактичним обставинам справи, ані правовим висновкам Верховного Суду, сформованим у справах з аналогічними правовідносинами.
Суд, встановивши, що кредитування відбулося для задоволення споживчих потреб позичальника, має застосувати до встановлених правовідносин приписи, які регулюють відносини споживчого кредитування. Отже, відповідно до ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування», Банк повинен був попередньо направити позичальнику вимогу про дострокове повернення кредиту.
Як зазначає позивач, 13.11.2023 він звернувся із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості до відповідача, через неналежне виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором. 28.11.2023 досудова вимога була повернута відправнику. Отже, позивач не виконав вимоги ч. 4 ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування». 
Згідно з трекінгом Укрпошти підставою повернення зазначено, що відправлення повернуто на адресу відправника, причини повернення: «за закінченням терміну зберігання».
За змістом наведених вище положень законодавства, право кредитора вимагати дострокове повернення кредиту настає після спливу 30 календарних днів з моменту отримання вимоги позичальником. У матеріалах справи відсутні відомості про отримання досудової вимоги відповідачем.
Отже боржник вважається належним чином повідомленим про порушення зобов`язань за Кредитним договором та про зобов`язання достроково погасити заборгованість у тому разі, коли кредитором не лише відправлено на адресу такого боржника досудову вимогу, а й доведено факт її вручення адресатові під розписку, оскільки загальний зміст поняття «повідомлення» передбачає не тільки направлення відомостей, з якими особі слід ознайомити, а й отримання цією особою зазначених відомостей.
ОСОБА_1 зазначає, що жодної інформації про надходження на його ім`я рекомендованого поштового відправлення він не отримував, а отже, не був ознайомлений зі змістом досудової вимоги і не мав можливості виконати боргові зобов`язання у добровільному порядку. 

Відзив на апеляційну скаргу 

24.03.2026 від представника АТ «ОТП БАНК» – Павленка С. В. надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.12.2025 залишити без змін.
Звертає увагу, що сторони врегулювали порядок надсилання та отримання досудової вимоги, а саме те, що у випадку неотримання досудової вимоги, така вимога вважається отриманою клієнтом на 7-й календарний день з дати відправки вимоги. Виконання боргових зобов`язань в цілому, у випадку неотримання клієнтом вимоги, повинно бути проведено клієнтом протягом 30-ти календарних днів з моменту, коли вимога вважається отриманою.
Отже, досудова вимога про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань відповідає вимогам норм процесуального та матеріального права.

Фактичні обставини справи

Встановлено, що 19.04.2023 між АТ «ОТП БАНК» (кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено у електронній формі Кредитний договір № 3000008029 шляхом підписання Удосконаленим електронним цифровим підписом, на підставі якого Банк надав позичальнику кредит, а позичальник приймає кредит, зобов`язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, а також виконати всі інші зобов`язання, як вони визначені кредитним договором та Правилами кредитування (п. 2 Кредитного договору) (а.с. 11-16, т. 1).
За умовами Кредитного договору позивач зобов`язувався надати відповідачу кредит в розмірі 631 398 грн на рефінансування (погашення заборгованості позичальника перед кредитором першої черги АТ «ОТП БАНК») за кредитними договорами першої черги № 2037080542 від 03.08.2021 та № 2037414183 від 06.09.2021. 
Положеннями Кредитного договору передбачені наступні основні умови кредитування: дата остаточного повернення кредиту 19.04.2028; процентна ставка за користування кредитом – фіксована у розмірі 20% річних; повернення кредиту – відповідно до графіку платежів (Додаток №1 до Кредитного договору) шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів по 16 737 грн щомісячно у 19 число кожного місяця.
Аналогічні умови передбачені і у паспорті споживчого кредиту (а.с. 17-20, т. 1).
Факт видачі кредитних коштів підтверджується відповідними меморіальними ордерами від 19.04.2023 у сумі 381 867,00 грн та 249 531,00 грн (а.с. 21-22, т. 1).
На виконання зобов`язань за Кредитним договором відповідач здійснив лише два платежі: 26.05.2023 на суму 395,44 грн; 02.10.2023 – 1 000 грн.
Згідно розрахунку заборгованості, складеного позивачем станом на 26.10.2023, розмір кредитної заборгованості відповідача становить 686 368,62 грн і складається з наступних сум: тіло кредиту – 630 002,56 грн; проценти – 56 366,06 грн (а.с. 10, т. 1).
13.11.2023 АТ «ОТП БАНК» направив відповідачу ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, письмову досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості, в якій виклав вимогу достроково повернути кредит та проценти в загальній сумі 688 096,29 грн шляхом погашення заборгованості негайно та/або у термін, передбачений Кредитним договором з моменту отримання такої вимоги (а.с. 56-58, 1).
Досудова вимога повернулася АТ «ОТП БАНК» 28.11.2023 без вручення адресату, а причиною повернення листа стало «закінчення встановленого терміну зберігання», що підтверджується витягом з офіційного сайту АТ «Укрпошта» відстеження поштового відправлення за трек-номером № 0209427464713 (а.с. 59-61, т. 1).

Мотивувальна частина
Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Від представника АТ «ОТП БАНК» - Павленка С. В. надійшла заява про розгляд справи без участі представника Банку. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішенняПридніпровського районного суду м. Черкаси від 22.12.2025 – без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення  ОСОБА_1 та його представника – адвоката Семенюк О. Г., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції даним вимогам закону відповідає.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин щодо стягнення кредитного боргу, регламентуються такими правовими нормами.
Згідно ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ст. 207 ЦК України).
Згідно з ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Положеннями ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст. 610 ЦК України).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).
Згідно положень ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За ст. ст. 76, 77, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом першої інстанції в ході розгляду справи встановлено, що сторонами не заперечується факт укладання Кредитного договору № 3000008029 від 19.04.2023, умови кредитування, а також та обставина, що відповідач не здійснив виконання своїх зобов`язань належним чином, оскільки прострочив здійснення перших шести платежів. Факт надання кредитних коштів підтверджується відповідними письмовими доказами. 
Доводи позивача про порушення відповідачем свого зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами в порядку, передбаченому умовами Кредитного договору є обґрунтовані та відповідачем не заперечується.
В обґрунтування розміру заборгованості позивачем надано розрахунок розміру заборгованості, що існувала станом на 26.10.2023.
Отже, предметом спору є правомірність вимоги позивача про дострокове повернення відповідачем кредиту.
Відповідно до п. 3.7.1. Кредитного договору, Правила кредитування (Публічні) редакція діюча з 10.04.2023 (чинні на момент укладення даного кредитного договору) затверджені наказом Правління АТ «ОТП БАНК» № 81 від 09.03.2023 є невід`ємною публічною частиною укладених фізичними особами договорів з АТ «ОТП БАНК», зокрема, і даного Кредитного договору, які розміщені на офіційному сайті АТ «ОТП БАНК» за посиланням: https://www.otpbank.com.ua/about/informations/documents/loans/.
Підписанням Кредитного договору ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомився з Правилами кредитування, погоджується з ними та зобов`язується належно та неухильно виконувати свої обов`язки, визначені ними.
Пунктом 2.1.7.5.5 Кредитного договору передбачено, що наслідком прострочення позичальником виконання боргових зобов`язань може бути пред`явлення Банком вимоги про повернення кредиту, строк виплату якого ще не настав, у повному обсязі, у порядку та у спосіб, визначений законодавством та/або розділом «15. Дострокове виконання Боргових зобов`язань за ініціативою Банку» Правил кредитування.
У відповідності до п. 15.1 Правил кредитування, у випадку невиконання позичальником боргових зобов`язань за Кредитним договором понад 1 календарний місяць, сторони домовились, що позичальник вважається таким, що допустив істотне порушення умов Кредитного договору, в зв`язку з чим позичальник зобов`язаний погасити боргові зобов`язання в повному розмірі та в строки відповідно до п. 15.2 Правил.
Згідно з п. 15.2 Правил кредитування, незважаючи на інші положення Правил кредитування, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання позичальником/основним позичальником/солідарним боржником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та/чи інших зобов`язань за Кредитним договором чи іншими укладеними з Банком договорами та/або умов документів забезпечення (надалі - Вимога). При цьому, зобов`язання позичальника/основного позичальника/солідарного боржника/поручителя/майнового поручителя щодо дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому настає з дати отримання позичальником/основним позичальником/солідарним боржником/поручителем/майновим поручителем відповідної письмової Вимоги (надалі - Дата отримання Вимоги) та повинно бути проведено позичальником/основним позичальником/солідарним боржником/поручителем/майновим поручителем протягом 30-ти календарних днів з дати отримання Вимоги, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60-ти календарних днів з дати отримання Вимоги.
Застереження 1: Для цілей відправки Вимоги за допомогою засобів поштового зв`язку, сторони дійшли згоди, що у випадку неотримання позичальником Вимоги, відправленої Банком рекомендованим листом на адресу позичальника, зазначену в Кредитному договорі чи іншу відому Банку адресу позичальника, та повернення до Банку відповідного документа поштової організації з відміткою про неотримання позичальником листа з Вимогою, з будь-яких причин, зокрема ухилення позичальника від належного отримання Вимоги, з інших причин, тощо, Вимога вважається отриманою позичальником на 7-й календарний день з дати відправки Вимоги.
Виконання Боргових зобов`язань в цілому, у випадку неотримання позичальником Вимоги, повинно бути проведено позичальником протягом 30-ти календарних днів з моменту, коли Вимога вважається отриманою, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з моменту, коли Вимога вважається отриманою.
Згідно п. 15.4. Правил кредитування, у випадку невиконання позичальником умов Вимоги, Банк має право звернутись до відповідного суду для стягнення заборгованості за Кредитним договором у примусовому порядку.
Отже, сторони врегулювали порядок надсилання та отримання досудової вимоги, а саме те, що у випадку неотримання досудової вимоги, така вимога вважається отриманою клієнтом на 7-й календарний день з дати відправки Вимоги. Виконання боргових зобов`язань в цілому, у випадку неотримання клієнтом Вимоги, повинно бути проведено клієнтом протягом 30-ти календарних днів з моменту, коли Вимога вважається отриманою.
Відповідні положення Правил кредитування відповідають вимогам, передбаченим ч. 2 ст. 1050 ЦК України та ч. 4 ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування».
З матеріалів справи вбачається, що позивач 13.11.2023 надіслав на адресу місця проживання відповідача досудову вимогу про повернення кредиту в повному обсязі та сплату процентів за фактичний час користування кредитом, тобто процентів які нараховані за період з 19.04.2023 по 26.10.2023 (а.с. 56-57, т. 1). 
Відповідна вимога повернулася позивачу 28.11.2023 без вручення адресату, причиною повернення листа: «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується витягом з офіційного сайту АТ «Укрпошта» відстеження поштового відправлення за трек-номером № 0209427464713 (а.с. 59-61, т. 1).
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач направив досудову вимогу на адресу відповідача з описом вкладення, який містяться в матеріалах справи, тобто, Банк виконав умови відповідно до ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування» (а.с. 58, т. 1).
Таким чином, відповідно до п. 15.2 Правил кредитування, з 28.12.2023 ОСОБА_1 вважається таким, що отримав досудову вимогу.
У зв`язку з вищевикладеним, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що відповідачем допущене порушення його зобов`язання в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого за Кредитним договором № 3000008029 від 19.04.2023, станом на 26.10.2023, виникла заборгованість в загальному розмірі 686 368,62 грн, з яких: 630 002,56 грн – заборгованість за тілом кредиту; 56 366,06 грн – заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 19.04.2023 по 26.10.2023. Порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасного здійснення кредитних платежів обумовило виникнення у позивача права вимоги про дострокове повернення кредиту та нарахованих процентів, а відтак заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та правомірними.
Доводи відповідача про те, що позов надійшов до суду до спливу строку настання зобов`язання відповідача про дострокове повернення кредиту є безпідставними, оскільки направлена відповідачу досудова вимога про дострокове повернення кредиту повернулася відправнику без вручення адресату 28.11.2023, з даним позовом позивач звернувся до суду 02.04.2024, тобто строк який було надано відповідачу (відповідно до умов Кредитного договору) вже минув.
Судом першої інстанцій виконано вимоги ст. 89 ЦПК України щодо оцінки доказів і ст. 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно досліджено і оцінено докази та встановлено обставини у справі, правильно застосовано норми матеріального права.
Посилання ОСОБА_1 на неналежну оцінку судом досліджених доказів, не відповідають фактичним обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги в їх сукупності зводяться до невірного розуміння скаржником вимог законодавства та власного тлумачення норм процесуального права. Такі доводи оцінені судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження.
Суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального права є необґрунтованими.
При цьому необґрунтованим є посилання скаржника на правові висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 03.06.2020 у справі №359/8181/18, від 17.03.2021 у справі № 316/1488/19, з огляду на те, що в даних постановах йдеться про неналежне надсилання нотаріусом письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та про його скасування. 
У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом судового рішення в апеляційній інстанції, розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.
Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 грудня 2025 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 11 червня 2026 року.

Головуюча     Л. І. Василенко

 Судді:          О. В. Карпенко

Ю. В. Сіренко