РІШЕННЯ
Іменем України

09 червня 2026 року 
м. Київ

справа №990/596/25
адміністративне провадження № П/990/596/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді - Кашпур О.В.,
суддів: Жука А.В., Мацедонської В.Е., Мельник-Томенко Ж.М., Смоковича М.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Пушенко О.І.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - Друцької О.Г.,

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним і нечинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:
І. Короткий зміст позовних вимог 
1.  ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) 21 грудня 2025 року подав до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (далі - Суд) як суду першої інстанції через підсистему "Електронний суд" адміністративний позов до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС, Комісія, відповідач), у якому просив:
- визнати рішення ВККС від 23 жовтня 2025 року №521/ас-25 за результатами розгляду питання про встановлення результатів спеціальної перевірки, дослідження досьє, проведення співбесіди та визначення результатів кваліфікаційного оцінювання кандидата на посаду судді апеляційного загального суду Кімстачова О.С. у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року №94/зп-23 (зі змінами), - протиправним і нечинним повністю;
- зобов`язати ВККС провести засідання Комісії у складі колегії (у іншому складі колегії Комісії), на якому розглянути і вирішити питання про встановлення результатів спеціальної перевірки, дослідження досьє, проведення співбесіди та визначення результатів кваліфікаційного оцінювання кандидата на посаду судді апеляційного загального суду ОСОБА_1 у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року №94/зп-23 (зі змінами), з урахуванням правової оцінки, наданої Верховним Судом у своєму рішенні.
2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, що 23 жовтня 2025 року за результатами розгляду питання про встановлення результатів спеціальної перевірки, дослідження досьє, проведення співбесіди та визнання результатів кваліфікаційного оцінювання кандидата на посаду судді апеляційного загального суду, Вища кваліфікаційна комісія суддів України прийняла рішення №521/ас-25, яким визнала його таким, що не підтвердив здатності здійснювати правосуддя в апеляційному загальному суді. Позивач уважає, що рішення Комісії від 23 жовтня 2025 року №521/ас-25 є необґрунтованим, прийнято всупереч відомостям про значущі обставини, що наявні в документах досьє кандидата на посаду судді та про які він повідомляв під час проведення співбесіди, без дослідження членами колегії значної частини письмових пояснень кандидата з додатками щодо Висновку Громадської ради доброчесності від 29 вересня 2025 року, з порушенням норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів», що регулюють процедуру кваліфікаційного оцінювання, зокрема щодо засад автономності кожної конкурсної процедури.
3. Позивач указує на те, що оскаржуваним рішенням грубо порушено його суб`єктивне право на участь у конкурсі на посаду судді апеляційного суду із дотриманням правил, установлених законами України і прийнятими на їх реалізацію актами ВККС. Так, рішення Комісії, зокрема, у частинах оцінювання відповідності кандидата за критерієм «Соціальна компетентність» (за показником стійкості мотивації) й оцінювання відповідності кандидата за критеріями доброчесності та професійної етики є необґрунтованим, із наведенням суперечливих один одному тверджень і мотивів, не відповідає відомостям про фактичні обставини щодо позивача, як кандидата на посаду судді, які наявні в матеріалах його досьє кандидата на посаду судді та у наданих ним відповідях про відповідність показникам критеріїв кваліфікаційного оцінювання та в його письмових і усних поясненнях на Висновок Громадської ради доброчесності від 29 вересня 2025 року.
4. Також позивач зазначає про те, що оскаржуване рішення було прийняте із порушенням вимог, передбачених частиною другою статті 2 КАС України.
5. Крім того позивач зазначає про те, що оскільки конкурс на посади суддів апеляційних судів, оголошений рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами), щодо вакантних посад суддів в інших апеляційних судах загальної юрисдикції триває, у зв`язку із цим ефективним засобом захисту і поновлення його порушених прав є зобов`язання ВККС провести у складі іншої колегії Комісії засідання, на якому розглянути і вирішити питання, щодо якого проводилось засідання 23 жовтня 2025 року - питання про встановлення результатів спеціальної перевірки, дослідження досьє, проведення співбесіди та визначення результатів кваліфікаційного оцінювання кандидата на посаду судді апеляційного загального суду ОСОБА_1 в межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами), - з урахуванням правової оцінки, наданої Верховним Судом у своєму рішенні.
6. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі.
ІІ. Позиція відповідача щодо позовної заяви
7. ВККС надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила суд поновити строк на подання відзиву на позовну заяву та відмовити у задоволенні позову повністю. Зазначала, що оцінюючи відповідність кандидата на посаду судді ОСОБА_1 критерію «Соціальна компетентність» Комісією враховано письмові пояснення кандидата та відповіді, надані під час співбесіди та встановлено, що кандидат не продемонстрував належного рівня соціальної компетентності. Комісією зазначено, що кандидат не продемонстрував достатньої впевненості у власній здатності організовувати ефективну комунікацію, підтримувати конструктивну співпрацю в колегії суддів, а також забезпечувати належний рівень процесуального керівництва. Також під час обговорення питань у межах показника «Стійкість мотивації» кандидат не продемонстрував послідовності у викладенні мотивів, які зумовлюють його прагнення здійснювати правосуддя. Таким чином, за результатами дослідження досьє, письмових пояснень та співбесіди з кандидатом, а також з урахуванням індивідуальних оцінок членів Комісії за відповідними показниками сумарний бал, отриманий за цим критерієм, становить 36,66 бала із 50 можливих, що є нижчим за 75% (37,5 бала) від максимально можливого бала, а тому Комісія дійшла висновку, що кандидат не відповідає критерію «Соціальна компетентність». 
8. Також відповідач зазначає про те, що оцінюючи відповідність кандидата на посаду судді ОСОБА_1 критеріям професійної етики і доброчесності, ВККС було досліджено обставини, зазначені у висновку ГРД, рішенні за результатами спеціального спільного засіданні про розгляд питання про відповідність кандидата на посаду судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 критеріям, передбаченим частиною четвертою статті 8 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» від 17 лютого 2025 року №2/вс-25 та іншу інформацію з відкритих реєстрів, матеріалів електронного досьє кандидата. Cукупність встановлених фактичних даних під час дослідження досьє та проведення співбесіди з кандидатом дало Комісії підстави для обґрунтованого сумніву у відповідності кандидата показникам «чесність», «неупередженість», «сумлінність», що своєю чергою є достатнім для того, щоб вважати його таким, що не відповідає критеріям доброчесності та професійної етики.
9. ВККС указує на те, що доводи позивача про необґрунтованість та невмотивованість рішення Комісії є безпідставними та спростовуються змістом самого рішення. Відповідач зауважує, що висновки Комісії були зроблені на основі ретельного дослідження досьє кандидата на посаду судді, його письмових пояснень, наданих документів та результатів співбесіди. У рішенні зазначено, які саме обставини, приклади поведінки та дії кандидата стали підставою для відповідної оцінки за кожним із показників критеріїв кваліфікаційного оцінювання. Матеріали досьє кандидата на посаду судді ОСОБА_1 , його письмові пояснення, а також усні пояснення самого кандидата були ретельно дослідженні та проаналізовані Комісією. Однак попри всебічний аналіз, ці пояснення не спростували сумнівів Комісії у відповідності кандидата показникам «чесність», «неупередженість», «сумлінність», що своєю чергою є достатнім для того, щоб вважати його таким, що не відповідає критеріям доброчесності та професійної етики. Незгода з мотивами рішення не може вважатися самостійною підставою для його оскарження та скасування, оскільки така незгода є лише суб`єктивним сприйняттям позивача. 
10. Відповідач уважає, що підстави для оскарження та визнання нечинним рішення Комісії від 23 жовтня 2025 року №521/ас-25 відсутні. ВККС посилається на те, що Комісія при здійсненні своїх повноважень не вийшла за межі своєї компетенції і при реалізації дискреційних повноважень дотрималася вимог до діяльності суб`єктів владних повноважень, закріплених у частині другій статті 2 КАС України. Так, Комісія дискреційне повноваження використала з метою, з якою воно було надано; з урахуванням принципу обґрунтованості, тобто з урахуванням усіх обставин, що мали значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), пропорційно, розсудливо. Будь-які порушення прав, свобод чи законних інтересів позивача як учасника процедури конкурсу та кваліфікаційного оцінювання відсутні, оскаржуване рішення Комісії містить правові підстави та мотиви його ухвалення. Позовна заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, оскільки Комісія, ухвалюючи рішення від 23 жовтня 2025 року №521/ ас-25, діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України з дотриманням критеріїв, визначених у частині другій статті 2 КАС України. 
11. У судовому засіданні представник відповідача заперечила проти задоволення позову, просила відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.
ІІІ. Рух справи у суді першої інстанції
12. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 грудня 2025 року для розгляду справи №990/596/25 (провадження №П/990/596/25) визначено склад колегії суддів: Кашпур О.В. - головуючий суддя (суддя-доповідач), Жук А.В., Мельник-Томенко Ж.М., Смокович М.І., Мацедонська В.Е.
13. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Кашпур О.В., суддів: Жука А.В., Мацедонської В.Е., Мельник-Томенко Ж.М., Смоковича М.І. ухвалою від 24 грудня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ВККС про визнання протиправним і нечинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишив без руху та установив позивачеві десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з цим позовом із зазначенням підстав для поновлення такого строку та доказів на їх підтвердження..
14. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05 січня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у №990/596/25 (провадження №П/990/596/25). Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом учасників справи на о 15:00 год 10 лютого 2026 року. 
15. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 09 лютого 2026 року задоволено заяву ОСОБА_1 про участь у судових засіданнях у справі №990/596/25 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів; забезпечено участь Кімстачову Олегу Сергійовичу у судових засіданнях у справі №990/596/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
16. У судовому засіданні 10 лютого 2026 року протокольною ухвалою задоволено клопотання представника відповідача про оголошення перерви для з`ясування причини відсутності відзиву на позовну заяву у Суду та позивача та у разі необхідності надання відзиву разом із заявою про поновлення строків, та оголошено перерву до 10 березня 2026 року до 15:00 год.
17. У судовому засіданні 10 березня 2026 року протокольною ухвалою оголошено перерву в судовому засіданні до 05 травня 2026 року до 11:00 год.
18. Ухвалою Верховного Суду від 30 квітня 2026 року справу №990/596/25 призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 20 травня 2026 року о 15:00 год, у зв`язку із тим, що судове засідання, призначене на 05 травня 2026 року об 11:00 год, не відбудеться на підставі перебуванням суддів, які входять до складу колегії, у відряджені. 
19. 20 травня 2026 року у судовому засіданні протокольною ухвалою Суду задоволено клопотання позивача про дослідження відеозапису трансляції засідання ВККС; оголошено перерву до 26 травня 2026 року до 11:00 год.
20. Згідно з протокольною ухвалою від 26 травня 2026 року Верховний Суд задовольнив клопотання позивача про відкладення розгляду справу; продовжив перерву в судовому засіданні та призначив наступне судове засідання на 09 червня 2026 року на 11:00 год.
ІV. Фактичні обставини справи, установлені судом першої інстанції
21. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами у межах заявлених позовних вимог, Суд установив таке.
22. Рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) оголошено конкурс на зайняття 550 вакантних посад суддів в апеляційних судах (далі - конкурс). 
23.  ОСОБА_1 звернувся до Комісії із заявою про участь у конкурсі як особа, яка відповідає вимогам, визначеним пунктом 1 частини першої статті 28 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». 
24. Рішенням Комісії від 04 березня 2024 року №147/ас-24 ОСОБА_1 допущено до проходження кваліфікаційного оцінювання та участі в конкурсі. 
25. Рішенням Комісії від 21 жовтня 2024 року №323/зп-24 затверджено кодовані та декодовані результати тестування загальних знань у сфері права та знань зі спеціалізації апеляційного загального суду в межах конкурсу. Вказаним рішенням ОСОБА_1 допущено до другого етапу кваліфікаційного іспиту - тестування когнітивних здібностей. 
26. Рішенням Комісії від 20 січня 2025 року № 16/зп-25 затверджено кодовані та декодовані результати тестування когнітивних здібностей. Зазначеним рішенням ОСОБА_1 допущено до третього етапу кваліфікаційного іспиту - виконання практичного завдання зі спеціалізації апеляційного загального суду. 
27. Рішенням Комісії від 17 квітня 2025 року № 89/зп-25 затверджено декодовані результати третього етапу кваліфікаційного іспиту та загальні результати першого етапу «Складення кваліфікаційного іспиту» кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посади суддів апеляційних загальних судів у межах конкурсу. 
28. Рішенням Комісії від 17 квітня 2025 року № 89/зп-25 ОСОБА_1 допущено до другого етапу кваліфікаційного оцінювання - «Дослідження досьє та проведення співбесіди».
29. За результатами спеціальної перевірки кандидата ОСОБА_1 не отримано інформації, яка може свідчити про невідповідність ОСОБА_1 вимогам до кандидата на посаду судді. 
30. ВККС 26 травня 2025 року звернулася до кандидатів на посаду судді апеляційного загального суду (лист № 21-4281/25) та запропонувала надати Комісії для долучення до досьє та оцінювання під час співбесіди пояснення та докази, які на їх думку підтверджують їх відповідність критеріям особистої та соціальної компетентності.
31. 09 червня 2025 року до Комісії надійшли пояснення та докази кандидата ОСОБА_1 , у яких кандидат навів інформацію, яка, на його думку, підтверджує його відповідність показникам критерію «Особистої компетентності»: рішучість та відповідальність, безперервний розвиток, та показникам критерію «Соціальної компетентності»: ефективна комунікація, ефективна взаємодія, стійкість мотивації, емоційна стійкість. 
32. На адресу Комісії 29 вересня 2025 року надійшов висновок Громадської ради доброчесності (далі - ГРД) про невідповідність кандидата на посаду судді ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики. 
33. Комісією у складі колегії 23 жовтня 2025 року проведено співбесіду із кандидатом ОСОБА_1 , досліджено матеріали досьє, зокрема висновок ГРД, усні та письмові пояснення кандидата, загальновідому та загальнодоступну інформацію стосовно кандидата, а також інші обставини, під час якої обговорено результати дослідження досьє, відповідність кандидата показникам критеріїв особистої та соціальної компетентності, а також критеріїв доброчесності та професійної етики. 
34. Під час співбесіди Комісією обговорено: а) результати дослідження досьє кандидата; б) відповідність кандидата показникам критеріїв професійної, особистої і соціальної компетентності, а також критеріїв доброчесності та професійної етики.
35. За результатами дослідження досьє та проведення співбесіди з позивачем, Комісія ухвалила рішення від 23 жовтня 2025 року № 521/ас-25, яким встановила, що під час проведення спеціальної перевірки не отримано інформації, яка може свідчити про невідповідність ОСОБА_1 вимогам до кандидата на посаду судді. Визначено, що за результатами проходження процедури кваліфікаційного оцінювання кандидат на посаду судді апеляційного загального суду ОСОБА_1 набрав 436,39 бала. Визнано ОСОБА_1 таким, що не підтвердив здатності здійснювати правосуддя в апеляційному загальному суді. 
36. ВККС у рішенні 23 жовтня 2025 року № 521/ас-25, зокрема, встановила:
- за результатами іспиту ОСОБА_1 отримав такі результати першого етапу «Складання кваліфікаційного іспиту» кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посади суддів апеляційних загальних судів у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14.09.2023 №94/зп-23: за результатами першого етапу кваліфікаційного іспиту - тестування загальних знань у сфері права та знань зі спеціалізації апеляційного загального суду (кримінальна спеціалізація), ОСОБА_1 набрав 139 бала; за результатами другого етапу кваліфікаційного іспиту - тестування когнітивних здібностей, ОСОБА_1 набрав 50,9 бала; за результатами виконання практичного завдання з кримінальної спеціалізації ОСОБА_1 набрав 131,5 бала; 
-кандидат ОСОБА_1 не складав іспиту на знання історії української державності, проте ним успішно складено інші тестування та виконано відповідні практичні завдання. З урахуванням зазначеного Комісією до загального результату іспиту додано 40 балів відповідно до пункту 8.2 Положення про порядок складання кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів, затвердженого рішенням Комісії від 19.06.2024 № 185/зп-24;
-загальний результат складеного ОСОБА_1 кваліфікаційного іспиту становить 361,4 бала, що свідчить про підтвердження здатності здійснювати правосуддя в апеляційному загальному суді за критерієм «Професійної компетентності»;
-за результатами дослідження досьє, письмових пояснень та співбесіди з кандидатом, а також з урахуванням індивідуальних оцінок членів Комісії за відповідними показниками сумарний бал, отриманий за критерієм «Особиста компетентність», становить 38,33 бала із 50 можливих, що є вищим за 75% (37,5 бала) від максимально можливого бала, а тому Комісія дійшла висновку, що кандидат підтвердив здатність здійснювати правосуддя в апеляційному загальному суді за критерієм «Особистої компетентності»;
- за результатами дослідження досьє, письмових пояснень та співбесіди з кандидатом, а також з урахуванням індивідуальних оцінок членів Комісії за відповідними показниками сумарний бал, отриманий за критерієм «Соціальної компетентності», становить 36,66 бала із 50 можливих (за показниками ефективна комунікація (10, 11, 10), середній бал, розрахований згідно з пунктом 5.7 Положення, становить 10,33; ефективна взаємодія (10, 10, 10), середній бал, розрахований згідно з пунктом 5.7 Положення, становить 10; стійкість мотивації (6, 5, 5), середній бал, розрахований згідно з пунктом 5.7 Положення, становить 5,33; емоційна стійкість (11, 11, 11), середній бал, розрахований згідно з пунктом 5.7 Положення, становить 11,33; загальний бал за критерій - 36,66), що є нижчим за 75% (37,5 бала) від максимально можливого бала, а тому Комісія дійшла висновку, що кандидат не відповідає критерію «Соціальної компетентності». 
37. Вказані висновки Комісія обґрунтувала тим, що кандидат не продемонстрував достатньої впевненості у власній здатності організовувати ефективну комунікацію, підтримувати конструктивну співпрацю в колегії суддів, а також забезпечувати належний рівень процесуального керівництва. Під час обговорення гіпотетичних ситуацій, пов`язаних із реагуванням на процесуально або етично некоректні дії членів колегії, кандидат обмежився загальними міркуваннями морального характеру, не продемонструвавши достатньої орієнтації в нормативному регулюванні таких ситуацій.
38. Крім того, Комісія уважала, що під час обговорення питань у межах показника «Стійкість мотивації» кандидат не продемонстрував послідовності у викладенні мотивів, які зумовлюють його прагнення здійснювати правосуддя. Відповіді кандидата не містять переконливих аргументів щодо наявності сталої внутрішньої мотивації до виконання суддівських функцій, що підтверджується, зокрема, відсутністю чіткої логічної узгодженості між поясненнями щодо припинення суддівських повноважень у минулому та наміром їх відновити в майбутньому.
39. За результатами дослідження досьє кандидата, письмових пояснень та співбесіди з кандидатом, а також голосувань під час закритого обговорення за відповідними показниками сумарний бал, отриманий за критеріями професійної етики та доброчесності, становить 0 балів із 300 можливих, що є нижчим за 75% (225 балів) від максимально можливого бала, а тому Комісія дійшла висновку, що кандидат не відповідає критеріям професійної етики та доброчесності.
40. Вказані висновки Комісія обґрунтувала тим, що відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Громадської ради міжнародних експертів (далі - ГРМЕ) від 17.02.2025 № 2/вс-25 кандидата на посаду судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 визнано таким, що не відповідає критеріям, визначеним частиною четвертою статті 8 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд».
41. У рішенні від 17 лютого 2025 року № 2/вс-25 зазначено, що обґрунтовані сумніви у відповідності кандидата ОСОБА_1 встановленим законом вимогам до судді Вищого антикорупційного суду стосуються показників сумлінність, неупередженість та чесність критерію доброчесності. Зазначені сумніви обґрунтовані такими обставинами: низький рівень організації судочинства; грубе порушення норм процесуального права, що зашкодило авторитету правосуддя; непослідовність пояснень щодо обставин отримання подарунку: 
42. Дослідивши вказані обставини, Комісія зауважила, що кандидатом не надано, а Комісією не виявлено нової або додаткової інформації, яка мала б істотне значення для спростування висновків, викладених у рішенні за результатами спеціального спільного засідання з розгляду питання про відповідність кандидата на посаду судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 критеріям, передбаченим частиною четвертою статті 8 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» від 17 лютого 2025 року № 2/вс-25 Комісії та ГРМЕ. Надані кандидатом пояснення не змінюють суті встановлених обставин і не усувають сумнівів щодо його доброчесності та професійної етики за показниками «Сумлінність», «Неупередженість», «Чесність».
V. Джерела права й акти їхнього застосування
43. Відповідно до частини другої статті 128 Конституції України призначення на посаду судді здійснюється за конкурсом, крім випадків, визначених законом.
44. Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України)
Частина друга статті 2 КАС України. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
45. Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначає Закон України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі- Закон №1402-VIII).
46. Частиною першою статті 92 Закону №1402-VIII визначено, що Вища кваліфікаційна комісія суддів України є державним колегіальним органом суддівського врядування, який на постійній основі діє у системі правосуддя України.
47. За правилами пунктів 2, 6 частини першої статті 93 Закону №1402-VIII Вища кваліфікаційна комісія суддів України: проводить добір кандидатів для призначення на посаду судді, затверджує порядок складання кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів.
48. Відповідно до частин першої - шостої статті 74 Закону №1402-VIII кваліфікаційний іспит є атестуванням професійної компетентності кандидата на посаду судді з метою виявлення належних знань, рівня підготовки та здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді.
49. Підставою для допуску до складання кваліфікаційного іспиту є рішення ВККС.
50. Кваліфікаційний іспит проводиться шляхом складання анонімних тестувань та практичних завдань. Анонімне тестування проводиться щодо когнітивних здібностей, історії української державності, загальних знань у сфері права та однієї або кількох спеціалізацій суду на вибір: адміністративної, господарської та загальної (цивільної і кримінальної). Практичні завдання проводяться щодо вибраної (вибраних) кандидатом спеціалізації (спеціалізацій) суду. Форма та зміст тестувань, практичних завдань, а також порядок їх проведення затверджуються ВККС.
51. ВККС не пізніше ніж за 30 днів до дня проведення кваліфікаційного іспиту оприлюднює його програму та перелік питань тестування (крім тестування щодо когнітивних здібностей) на своєму офіційному вебсайті.
52. Кандидат на посаду судді вважається таким, що склав кваліфікаційний іспит з вибраної спеціалізації суду, якщо він:
1) набрав не менше 75 відсотків максимально можливого бала за тестування щодо загальних знань у сфері права та відповідної спеціалізації суду;
2) набрав не менше 75 відсотків максимально можливого бала за виконання практичного завдання щодо відповідної спеціалізації суду;
3) успішно пройшов тестування щодо когнітивних здібностей та історії української державності. Успішним проходженням вважається набрання кандидатом середнього допустимого бала тестування щодо когнітивних здібностей та історії української державності, встановленого ВККС.
53. Комісія встановлює прохідний бал кваліфікаційного іспиту, який не може бути нижчим за 75 відсотків максимально можливого бала за відповідне тестування (крім тестування щодо когнітивних здібностей та історії української державності) та виконання практичного завдання кваліфікаційного іспиту. Під час добору на посаду судді прохідний бал для кандидатів встановлюється з урахуванням кількості посад, щодо яких оголошено добір.
54. Кандидат на посаду судді, який склав кваліфікаційний іспит, але не набрав прохідний бал, може використати результати такого іспиту під час участі у наступному доборі на посаду судді, оголошеному протягом двох років з дня затвердження таких результатів (частина десята статті 74 Закону № 1402-VIII).
55. Частиною першою статті 79 Закону № 1402-VIII установлено, що конкурс на зайняття вакантної посади судді проводиться відповідно до цього Закону та положення про проведення конкурсу на зайняття вакантної посади судді, що затверджується ВККС України, з дотриманням вимог законодавства про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків.
56. Для проведення конкурсу на зайняття вакантної посади судді ВККС ухвалює рішення про його оголошення, розміщує (оприлюднює) відповідну інформацію на своєму офіційному веб-сайті та офіційному веб-порталі судової влади України (частина друга статті 79 Закону № 1402-VIII).
57. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедур суддівської кар`єри» від 09.12.2023 № 3511-IX (далі - Закон № 3511-IX) внесено зміни до Закону України «Про судоустрій та статус суддів», зокрема викладено в новій редакції Розділ IV «Порядок зайняття посади судді» та доповнено пунктами 57-61 розділ XII «Прикінцеві та перехідні положення». Указаний Закон набрав чинності 30.12.2023.
58. Відповідно до пункту 57-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII ВККС України завершує конкурс на зайняття вакантних посад суддів апеляційних судів, оголошений рішенням Комісії від 14.09.2023 № 94/зп-23, за правилами, які діють після набрання чинності Законом №3511-IX. ВККС проводить кваліфікаційний іспит в межах конкурсу, передбаченого цим пунктом, за правилами, які діють після набрання чинності Законом №3511-IX щодо особливостей складання кваліфікаційного іспиту.
59. Загальний порядок подання заяви та документів для участі в конкурсі, порядок проведення конкурсу на зайняття вакантної посади судді місцевого, апеляційного, вищого спеціалізованого судів або судді Верховного Суду та внесення за результатами конкурсу до Вищої ради правосуддя рекомендації про призначення кандидата на посаду судді визначено в Положенні про проведення конкурсу на зайняття вакантної посади судді, затвердженому рішенням Комісії від 02.11.2016 №141/зп-16 (у редакції рішення Комісії від 29.02.2024 № 72/зп-24) (далі - Положення про конкурс).
60. Принципами проведення конкурсу є справедливість, законність, публічність, прозорість, відкритість і рівність умов для його учасників, об`єктивність, неупередженість та повага до прав людини (пункт 1.3 Положення про конкурс).
61. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 79-2 Закону № 1402-VIII ВККС проводить конкурс на зайняття вакантних посад суддів апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду чи суддів Верховного Суду - на основі рейтингу кандидатів за результатами кваліфікаційного оцінювання та з урахуванням особливостей, передбачених статтею 79-3 цього Закону. Аналогічні приписи передбачені пунктом 1.5. Положення про конкурс.
62. Згідно з частиною другою статті 79-3 Закону в конкурсі на зайняття вакантної посади судді апеляційного суду може брати участь особа, яка відповідає вимогам до кандидата на посаду судді, за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердила здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді та з відповідною спеціалізацією, а також відповідає одній із вимог, визначених частиною першою статті 28 (для апеляційного суду) цього Закону.
63. Завдання, підстави, порядок проведення та етапи кваліфікаційного оцінювання визначено в Главі 1 «Кваліфікаційне оцінювання суддів» розділу V «Кваліфікаційний рівень судді» Закону № 1402-VIII.
64. Відповідно до частини першої статті 85 Закону № 1402-VIII кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: 1) складення кваліфікаційного іспиту та 2) дослідження досьє та проведення співбесіди.
65. Рішення про черговість етапів проведення кваліфікаційного оцінювання ухвалює ВККС України (частина перша статті 85 Закону № 1402-VIII).
66. Частиною третьою статті 85 цього ж Закону передбачено, що для цілей формування суддівського досьє (досьє кандидата на посаду судді) ВККС може ухвалити рішення про запровадження та проведення інших тестувань з метою перевірки особистих морально-психологічних якостей, а також про застосування інших засобів встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання.
67. Порядок та методика проведення таких тестувань затверджуються ВККС України.
68. Рішення про запровадження та проведення таких тестувань ухвалюється Комісією стосовно всіх суддів (кандидатів на посаду судді).
69. Результати таких тестувань використовуються як одне із джерел інформації, що підлягає оцінці разом з іншою сукупністю зібраної інформації і матеріалів, є конфіденційними, не оприлюднюються та не впливають на кількість балів кваліфікаційного оцінювання судді (кандидата на посаду судді).
70. Частинами першою, другою статті 83 Закону встановлено, що кваліфікаційне оцінювання проводиться ВККС з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями.
71. Критеріями кваліфікаційного оцінювання є: 1) компетентність (професійна, особиста, соціальна тощо); 2) професійна етика; 3) доброчесність.
72. Порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення затверджуються Комісією (частина п`ята статті 83 Закону № 1402-VIII).
73. Відповідно до частини другої статті 85 Закону № 1402-VIII кваліфікаційний іспит для цілей кваліфікаційного оцінювання є основним засобом встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критерію професійної компетентності та проводиться в порядку, передбаченому статтею 74 цього Закону, з урахуванням особливостей, встановлених цією главою.
74. Кваліфікаційний іспит проводиться шляхом складання анонімних тестувань та практичного завдання. Анонімне тестування проводиться щодо когнітивних здібностей, історії української державності, загальних знань у сфері права та спеціалізації відповідного суду з урахуванням його інстанційності. Практичне завдання проводиться щодо спеціалізації відповідного суду з урахуванням його інстанційності.
75. Відповідно до пункту 8.2 Положення про порядок складання кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів, затвердженого рішенням Комісії від 19.06.2024 № 185/зп-24 у разі якщо на момент складання іспиту анонімне тестування з історії української державності не проводиться, кожному учаснику, який успішно склав інші тестування та виконав відповідні практичні завдання, додається 40 балів до загального результату іспиту
76. Рішенням Комісії від 22.01.2025 № 20/зп-25 затверджено Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення (далі - Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання).
77. Пунктами 1.3-1.4 передбачено, що завданням кваліфікаційного оцінювання є встановлення відповідності кандидата на посаду судді вимогам до посади судді за критеріями компетентності (професійна, особиста, соціальна), доброчесності та професійної етики згідно з визначеними показниками, а основними принципами кваліфікаційного оцінювання є автономність, запобігання конфлікту інтересів, об`єктивність, неупередженість, прозорість, публічність, рівність умов для кандидатів на посаду судді.
78. Відповідність критерію професійної компетентності оцінюється (встановлюється) за такими показниками: когнітивні здібності, знання історії української державності; загальні знання у сфері права; знання зі спеціалізації суду відповідного рівня; здатність практичного застосування знань у сфері права у суді відповідного рівня та спеціалізації (пункт 2.1. розділу 2 Положення).
79. Кваліфікаційне оцінювання за критерієм професійної компетентності проводиться з урахуванням принципів інстанційності та спеціалізації. Показники відповідності судді (кандидата на посаду судді) критерію професійної компетентності оцінюються на підставі результатів складення кваліфікаційного іспиту (пункти 2.1, 2.2 розділу 2 Положення). 
80. Відповідність критерію особистої компетентності оцінюється (встановлюється) за такими показниками: рішучість та відповідальність; безперервний розвиток (пункти 2.4 - 2.7 розділу 2 Положення). 
81. Відповідність критерію соціальної компетентності оцінюється (встановлюється) за такими показниками: ефективна комунікація; ефективна взаємодія; стійкість мотивації; емоційна стійкість; ефективна комунікація (пункти 2.8 - 2.12 розділу 2 Положення). 
82. Відповідність критеріям доброчесності та професійної етики оцінюється (встановлюється) за такими показниками: незалежність; чесність; неупередженість; сумлінність; непідкупність; дотримання етичних норм і бездоганна поведінка у професійній діяльності та особистому житті; законність джерел походження майна, відповідність рівня життя судді (кандидата на посаду судді) або членів його сім`ї задекларованим доходам, відповідність способу життя судді (кандидата на посаду судді) його статусу. 
83. Для оцінки відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям доброчесності та професійної етики Комісією враховуються Єдині показники для оцінки доброчесності та професійної етики судді (кандидата на посаду судді), затверджені Вищою радою правосуддя (пункти 2.13, 2.14 розділу 2 Положення).
84. Згідно з пунктами 2.15, 2.16 розділу 2 Положення показники критерію особистої компетентності, критерію соціальної компетентності, критеріям доброчесності та професійної етики оцінюються за результатами дослідження інформації, яка міститься у суддівському досьє (досьє кандидата на посаду судді), та співбесіди. Для встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання за визначеними цим Положенням показниками також може бути досліджено загальновідому і загальнодоступну інформацію. 
85. Пунктами 5.1, 5.2, 5.5, 5.7, 5.10 розділу 5 Положення встановлено, що відповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання встановлюється членами Комісії шляхом оцінки відповідності визначеним показникам. 
86. Оцінка відповідності судді (кандидата на посаду судді) показникам критеріїв особистої та соціальної компетентності, доброчесності та професійної етики здійснюється членами Комісії за їх внутрішнім переконанням із застосуванням засобів їх встановлення. 
87. Показники відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання досліджуються окремо один від одного та у сукупності.
88. Суддя (кандидат на посаду судді) вважається таким, що відповідає показнику відповідності критерію кваліфікаційного оцінювання, у разі набрання ним більше нуля балів за такий показник. У випадку, якщо суддя (кандидат на посаду судді) не відповідає одному показнику, такий суддя (кандидат на посаду судді) не відповідає критерію. Суддя (кандидат на посаду судді) вважається таким, що відповідає критеріям соціальної та особистої компетентності у разі набрання не менше 75 відсотків від суми максимально можливих балів за кожен із цих критеріїв за результатами їх оцінювання на етапі «Дослідження досьє та проведення співбесіди.
89. Оцінювання критеріїв (показників) особистої та соціальної компетентності на етапі «Дослідження досьє та проведення співбесіди» здійснюється Комісією у складі палати або колегії шляхом обчислення середнього арифметичного бала. У разі проведення оцінювання критеріїв (показників) особистої та соціальної компетентності на етапі «Дослідження досьє та проведення співбесіди» Комісією у складі колегії обчислення середнього арифметичного бала здійснюється на підставі оцінок всіх членів колегії. У разі проведення оцінювання критеріїв (показників) особистої та соціальної компетентності на етапі «Дослідження досьє та проведення співбесіди» Комісією у складі палати обчислення середнього арифметичного бала здійснюється на підставі оцінок членів палати, які брали участь у співбесіді під час кваліфікаційного оцінювання, без урахування однієї найвищої та однієї найнижчої оцінки. 
90. Суддя (кандидат на посаду судді) не відповідає критеріям доброчесності та професійної етики у разі встановлення невідповідності або наявності обґрунтованого сумніву в його відповідності хоча б одному показнику, визначеному пунктом 2.13 цього Положення. Такий суддя (кандидат на посаду судді), припиняє участь у кваліфікаційному оцінюванні та визнається таким, що не підтвердив здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді. 
91. Відповідно до пунктів 5.6, 5.8 розділу 5 Положення ваги критеріїв та показників під час кваліфікаційного оцінювання визначено таким чином: 1. Критерії компетентності: - професійна компетентність (за показниками, отриманими під час кваліфікаційного іспиту) - 400 балів, з яких: рівень когнітивних здібностей - 60 балів; рівень знань з історії української державності - 40 балів; рівень загальних знань у сфері права - 50 балів; рівень знань зі спеціалізації суду відповідного рівня - 100 балів; рівень здатності практичного застосування знань у сфері права у суді відповідного рівня та спеціалізації - 150 балів. - особиста компетентність - 50 балів, з яких: рішучість та відповідальність - 25 балів; безперервний розвиток - 25 балів. - соціальна компетентність - 50 балів, з яких: ефективна комунікація - 12,5 бала; ефективна взаємодія - 12,5 бала; стійкість мотивації - 12,5 бала; емоційна стійкість - 12,5 бала. 2. Критерії доброчесності та професійної етики - 300 балів. 
92. Згідно з пунктами 6.12, 6.13 розділу 6 Положення організація та проведення засідання Комісії з питань кваліфікаційного оцінювання здійснюється в порядку, визначеному Законом та Регламентом Вищої кваліфікаційної комісії суддів України. Перебіг кваліфікаційного оцінювання, зокрема складання кваліфікаційного іспиту та проведення співбесіди, фіксується за допомогою технічних засобів відео- та аудіофіксації.
93.  Пунктами 6.19, 6.20 розділу 6 Положення передбачено, що дослідження досьє судді (кандидата на посаду судді) (далі -досьє) полягає у систематизації, аналізуванні, збиранні, уточненні даних досьє з метою попередньої оцінки відповідності судді (кандидата на посаду судді) показникам критеріїв кваліфікаційного оцінювання. Дослідження досьє здійснюється членом Комісії, визначеним для підготовки до розгляду і доповіді справи про проведення кваліфікаційного оцінювання судді (кандидата на посаду судді), (далі - доповідач).
94. Відповідно до пунктів 6.21 - 6.24, 6.29 розділу 6 Положення співбесіда полягає в обговоренні результатів дослідження досьє та складається з таких етапів: оголошення доповіді; надання судді (кандидату на посаду судді) можливості доповнити, уточнити чи спростувати оголошену в доповіді інформацію; послідовне обговорення з суддею (кандидатом на посаду судді) показників з метою ухвалення остаточного рішення про підтвердження або непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді. Співбесіда проходить в засіданні Комісії у складі, визначеному рішенням Комісії. Обговорення відбувається шляхом опитування судді (кандидата на посаду судді) доповідачем і членами Комісії та надання суддею (кандидатом на посаду судді) відповідей і пояснень. Під час співбесіди обов`язково обговорюються із суддею (кандидатом на посаду судді) дані щодо його відповідності критеріям професійної етики та доброчесності. У разі необхідності під час співбесіди може бути оголошено перерву.
95. Відповідно до статті 87 Закону, з метою сприяння Комісії у встановленні відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності для цілей кваліфікаційного оцінювання утворюється Громадська рада доброчесності яка, зокрема, надає Комісії інформацію стосовно судді (кандидата на посаду судді), а за наявності відповідних підстав - висновок про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності.
96. Пунктом 6.54 розділу 6 Положення про кваліфікаційне оцінювання розгляд Комісією інформації щодо судді (кандидата на посаду судді), висновку про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності, що надані Громадською радою доброчесності, здійснюється в порядку, визначеному Регламентом Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.
97. Згідно з пунктами 6.41, 6.42 розділу 6 Положення про кваліфікаційне оцінювання за результатами кваліфікаційного оцінювання Комісія ухвалює одне із таких рішень: рішення про підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді; рішення про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді. Рішення Комісії про непідтвердження здатності кандидата на посаду судді здійснювати правосуддя у відповідному суді є підставою для припинення подальшої його участі у конкурсі на зайняття вакантної посади судді. 
98. Частиною першою статті 88 Закону №1402-VIII визначено, що ВККС ухвалює мотивоване рішення про підтвердження або непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді, так само, як і частиною п`ятою статті 101 цього ж Закону прямо передбачено обов`язок ВККС викласти в рішенні мотиви його прийняття.
VІ. Позиція Суду
99. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами у межах заявлених позовних вимог, переглянувши відеозапис засідання Комісії, на якому відбувалася співбесіда з ОСОБА_1 , Суд зазначає таке.
100. Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що визначені законом етапи конкурсу та призначення на посаду судді покликані встановити відповідність кандидата передбаченим Конституцією України та Законом №1402-VIII вимогам, зокрема, критеріям компетентності (професійна, особиста, соціальна тощо), доброчесності та професійної етики, Комісія має перевірити наявність інших обставин, які можуть негативно вплинути на суспільну довіру до судової влади у зв`язку з призначенням кандидата на посаду судді. Ці заходи об`єднані метою забезпечити авторитет та довіру до судової влади, які формуються залежно від персонального складу осіб, що призначаються на посади суддів.
101. Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 успішно пройшов перший етап конкурсу «Складання кваліфікаційного іспиту» та підтвердив відповідність критерію «Професійна компетентність». Указаний факт не є спірним у цій справі.
102. На етапі «Дослідження досьє та проведення співбесіди» за результатами дослідження особистої та соціальної компетентності та критерію доброчесності та професійної етики сумарний бал, отриманий за критерієм особистої компетентності становить 38,33 бала із 50 можливих, що є вищим за 75% (37,5 бала) від максимально можливого бала, а тому Комісія дійшла висновку, що кандидат підтвердив здатність здійснювати правосуддя в апеляційному загальному суді за критерієм «Особиста компетентність».
103. Спірними у цій справі є висновки Комісії, викладені в оскаржуваному рішенні від 23 жовтня 2025 року №521/ас-25, сформульовані на етапі «Дослідження досьє та проведення співбесіди», про невідповідність ОСОБА_1 критеріям соціальної компетентності, професійної етики та доброчесності.
104.  Позивач не погоджується з висновками ВККС, в частині оцінювання відповідності кандидата за критерієм соціальної компетентності (за показником стійкості мотивації) й оцінювання відповідності кандидата за критеріями доброчесності та професійної етики, оскільки уважає такі висновки необґрунтованими, із наведенням суперечливих один одному тверджень і мотивів. 
105. Позивач не порушує питання про протиправність оскаржуваного рішення з мотивів, передбачених пунктами 1- 3 названої частини третьої статті 88 Закону №1402-VIII і Суд не встановив обставин чи підстав для його скасування із цих міркувань.
106. Ключові доводи позивача перебувають у площині незгоди з обґрунтованістю спірного рішення, отже межі судової оцінки визначені його дослідженням на предмет умотивованості у значенні, вжитому в пункті 4 частини третьої статті 88 Закону №1402-VIII.
107. Велика Палата Верховного Суду у своїх рішеннях сформувала сталу практику щодо оцінювання рішень ВККС на предмет відповідності пункту 4 частини третьої статті 88 Закону №1402-VIII (зокрема, постанови від 14.11.2024 у справі №990/139/21, від 20.03.2025 у справі №990/134/21, від 05.06.2025 у справі №990/117/24, від 04.09.2025 у справі №990/123/24), згідно з якою повноваження Комісії стосовно оцінювання кандидата на посаду судді є дискреційними та виключною компетенцією її як уповноваженого органу, який на постійній основі діє в національній системі судоустрою. Жоден суб`єкт, у тому числі й суд, не вправі втручатися в здійснення Комісією компетенції щодо оцінювання кандидатів на посаду судді в межах конкурсу на зайняття вакантних посад суддів.
108. Водночас Велика Палата Верховного Суду наголошувала, що відповідно до завдань адміністративного судочинства, визначених статтею 2 КАС України, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, передбаченими у цій статті й інших законах, зокрема в Законі №1402-VIII. Водночас оцінка Верховним Судом мотивів та обґрунтованості оспорюваного рішення ВККС України не є втручанням у її дискреційні повноваження.
109. Такий висновок Велика Палата Верховного Суду аргументувала, зокрема, тим, що вимога стосовно обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень означає, що таке рішення повинне прийматися з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття. Цей критерій вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так й інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків. Несприятливе для особи рішення повинне бути вмотивованим.
110. Також Велика Палата Верховного Суду неодноразово (зокрема, у постановах від 20.03.2025 у справі №990/85/24, від 28.11.2024 у справі №990/92/24) підкреслювала, що наділення Комісії свободою розсуду під час оцінки кандидата на посаду судді критеріям доброчесності - не означає, що такий розсуд не має меж. У всякому випадку, межа розсуду виключає свавільність дій та використання наданих повноважень не з легітимною метою, тобто не з метою, задля досягнення якої повноваження надані. Іншими словами, процедура оцінювання кандидата повинна бути правовою.
111. Наведене дає підстави стверджувати, що межі дискреції Комісії у конкурсній процедурі на посаду судді апеляційного суду, зокрема і ухвалення рішення за результатами проведення співбесіди з кандидатами, не можуть бути неосяжними та повинні підлягати зовнішньому публічному контролю. Процес розгляду Комісією питання про надання чи відмову в наданні рекомендації про призначення кандидата на посаду судді, як і ухвалене за результатом цього процесу рішення, мають бути зрозумілими як кандидатам на посаду судді, питання про рекомендування яких на посаду судді розглядалося Комісією, так і незалежному сторонньому спостерігачу.
112. Обсяг і ступінь мотивації рішення залежать від конкретних обставин, які були предметом розгляду, але у будь-якому випадку мають демонструвати, приміром, що доводи / пояснення кандидата на посаду судді взято до уваги, і, що важливо, давати розуміння, чому і чим керувалася Комісія, коли оцінювала відповідність цього кандидата критеріям особистої, соціальної компетенції, доброчесності чи професійної етики.
113. З огляду на викладене, Суд уважає, що вмотивоване рішення Комісії про визнання особи такою, що не підтвердила здатності здійснювати правосуддя в апеляційному загальному суді за критеріями соціальної компетентності, професійної етики та доброчесності, є не лише формальним дотриманням вимог закону, а має забезпечити дотримання принципу юридичної визначеності у питанні встановлення підстав для такого висновку.
114. Отже, перевірити правомірність оскаржуваного рішення ВККС щодо позивача на відповідність пункту 4 частини третьої статті 88 Закону № 1402-VIII Суд має шляхом аналізу критеріїв і мотивів, які слугували підставою для його прийняття та відображені в цьому рішенні, на предмет його об`єктивності та обґрунтованості, оскільки це є ключовим питанням юридичного спору в межах цієї справи.
115. Як убачається із змісту оскаржуваного рішення та пояснень відповідача, ВККС оцінюючи відповідність кандидата на посаду судді ОСОБА_1 критерію соціальної компетентності, врахувала письмові пояснення кандидата та відповіді, надані під час співбесіди, та встановила що кандидат не продемонстрував належного рівня соціальної компетентності. 
116. Позивач указує на те, що відповідачем, при оцінюванні відповідності його як кандидата на посаду судді за критерієм соціальної компетентності (за показником стійкості мотивації) наведено суперечливі один одному твердження і мотиви, які не відповідають відомостям про фактичні обставини щодо нього як кандидата на посаду судді. 
117. Установлюючи невідповідність ОСОБА_1 критерію соціальної компетентності у межах показника «Стійкість мотивації» Комісія в оскаржуваному рішенні зазначила, що кандидат не продемонстрував послідовності у викладенні мотивів, які зумовлюють його прагнення здійснювати правосуддя. 
118. У рішенні Комісії зазначено, що ОСОБА_1 у період з 2012 до 2018 року перебував на посаді судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області. Рішенням Вищої ради правосуддя від 23.10.2018 він був звільнений з посади судді за власним бажанням.
119. Комісія вказала, що відповіді кандидата не містили переконливих аргументів щодо наявності сталої внутрішньої мотивації до виконання суддівських функцій, що підтверджується, зокрема, відсутністю чіткої логічної узгодженості між поясненнями щодо припинення суддівських повноважень у минулому та наміром їх відновити в майбутньому. 
120. Згідно з пунктом 2.8 розділу 2 Положення відповідність судді критерію соціальної компетентності оцінюється (встановлюється) за такими показниками: ефективна комунікація; ефективна взаємодія; стійкість мотивації; емоційна стійкість.
121. Ефективна комунікація - це здатність кандидата на посаду судді ефективно використовувати комунікацію як інструмент для формування повного розуміння ситуації, встановлення взаєморозуміння та консенсусу у взаємодії з іншими.
122. Кандидат на посаду судді відповідає показнику ефективної комунікації, якщо вміє чути та розуміти точку зору інших; чітко та структуровано доносить свою позицію; обґрунтовує свої рішення раціональними, цілісними та послідовними аргументами; здатний відстоювати свою позицію та впливати на думку інших; впевнено та переконливо виступає перед аудиторією (пункт 2.9 розділу 2 Положення).
123. Ефективна взаємодія - це здатність кандидата на посаду судді будувати конструктивні стосунки з колегами та іншими представниками професійного середовища на основі професійних цілей та цінностей, а не особистих інтересів.
124. Кандидат на посаду судді відповідає показнику ефективної взаємодії, якщо проявляє повагу та докладає свідомих зусиль для розуміння інших точок зору; не провокує сам та не допускає виникнення міжособистісних конфліктів; здатний вживати ефективних заходів для вирішення робочих суперечок (пункт 2.10 розділу 2 Положення).
125. Стійкість мотивації - це усвідомлена мотивація кандидата на посаду судді до тривалого виконання професійних обов`язків судді в межах закону.
126. Кандидат на посаду судді відповідає показнику стійкості мотивації, якщо має та демонструє усвідомлену (не ситуативну) мотивацію до роботи на посаді судді; розуміє всі виклики та складнощі такої роботи; може переконливо пояснити, що мотивує його до роботи на посаді судді (ці фактори співпадають із реальними умовами роботи в межах правого поля); має сталу та усвідомлену мотивацію до служіння суспільству та розбудови правової держави (пункт 2.11 розділу 2 Положення).
127. З огляду на викладене Суд уважає обґрунтованим висновок Комісії про невідповідність ОСОБА_1 критерію соціальної компетентності, зокрема, за показником «Стійкість мотивації», оскільки позивач ні в письмових поясненнях до ВККС, ні в позовній заяві не навів обґрунтованих доводів стосовно того, як припинення кандидатом на посаду судді суддівських повноважень за власним бажанням у минулому узгоджується із вимогами до кандидата на посаду судді, встановленими приписами пункту 2.11 розділу 2 Положення, за показником стійкості мотивації, а саме з тим, що кандидат на посаду судді відповідає такому показнику, якщо має та демонструє усвідомлену (не ситуативну) мотивацію до роботи на посаді судді. 
128. Твердження позивача про те, що Комісією наведено суперечливі один одному твердження і мотиви, які не відповідають відомостям про фактичні обставини щодо нього як кандидата на посаду судді, Суд уважає безпідставними та такими, що спростовуються змістом оскаржуваного рішення, оскільки факти та обставини, які мали значення і стали підставою для прийняття Комісією цього рішення, а також правові підстави та мотиви прийняття саме такого рішення у повному обсязі наведені у ньому, його зміст відповідає суті законодавчого регулювання, що свідчить про вмотивованість такого рішення в частині висновку Комісії про невідповідність ОСОБА_1 критерію соціальної компетентності, зокрема, за показником «Стійкість мотивації». 
129. Оцінюючи відповідність кандидата на посаду судді ОСОБА_1 критеріям професійної етики і доброчесності Комісією було враховано наявність висновку ГРД та рішення за результатами спеціального спільного засідання про розгляд питання про відповідність кандидата на посаду судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 критеріям, передбаченим частиною четвертою статті 8 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» від 17.02.2025 №2/вс-25, та іншу інформацію з відкритих реєстрів, матеріалів електронного досьє кандидата.
130. Надаючи оцінку спірному рішенню в аспекті його відповідності пункту 4 частини третьої статті 88 Закону №1402-VIII, Cуд виходить з такого.
131. Згідно з пунктом 2.13 Положення відповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям доброчесності та професійної етики оцінюється (встановлюється) за такими показниками: незалежність, чесність, неупередженість, сумлінність, непідкупність, дотримання етичних норм і бездоганна поведінка у професійній діяльності та особистому житті, законність джерел походження майна, відповідність рівня життя судді (кандидата на посаду судді) або членів його сім?ї задекларованим доходам, відповідність способу життя судді (кандидата на посаду судді) його статусу. 
132. Під час оцінювання відповідності кандидата на посаду судді критеріям кваліфікаційного оцінювання враховуються обставини, що вказують на істотність порушення правил та/або норм, зокрема: тяжкість діяння та його наслідки, суб`єктивна сторона поведінки, історичний контекст події, систематичність, давність порушення тощо (пункт 5.11 Положення).
133. Відповідно до пункту 8 розділу ІІ Єдиних показників для оцінки доброчесності та професійної етики судді (кандидата на посаду судді), затверджених рішенням Вищої ради правосуддя від 17.12.2024 №3659/0/15-24 під час оцінювання відповідності судді (кандидата на посаду судді) Показникам використовуються інформаційні та довідкові системи, реєстри, бази даних та інші джерела інформації, зокрема суддівське досьє (досьє кандидата), та декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, подані згідно із Законом України «Про запобігання корупції».
134. Пунктом 5.10 Положення встановлено, що кандидат на посаду судді не відповідає критеріям доброчесності та професійної етики у разі встановлення невідповідності хоча б одному показнику, визначеному пунктом 2.13 Положення.
135. Відповідно до пунктів 9 та 10 розділу ІІ Показників оцінювання відповідності Показникам судді (кандидата на посаду судді) може ґрунтуватися на інформації без часових обмежень, з урахуванням давності та подальшої поведінки судді (кандидата на посаду судді).
136. Будь-який висновок чи оцінка національного або міжнародного органу: 1) не є заздалегідь визначальним та обов`язковим для врахування під час оцінювання відповідності судді (кандидата на посаду судді) Показникам; 2) не спростовує обґрунтованого сумніву у відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям доброчесності та професійної етики.
137. Такі висновки та оцінки можуть бути враховані під час оцінювання відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям доброчесності та професійної етики.
138. Не підлягають перегляду під час оцінювання факти й обставини, яким у встановленому законом порядку була надана належна оцінка інституціями за участю представників міжнародних та іноземних організацій, які в конкурсних процедурах сприяють державним органам у встановленні відповідності осіб критеріям професійної етики та доброчесності, і особу було визнано такою, що відповідає або не відповідає критеріям професійної етики та доброчесності, крім випадків виявлення нової інформації, яка має істотне значення.
139. У справі, що розглядається, в оскаржуваному рішенні було встановлено, що рішенням ВККС та Громадської ради міжнародних експертів (далі - ГРМЕ) від 17.02.2025 №2/вс-25 кандидата на посаду судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 визнано таким, що не відповідає критеріям, визначеним частиною четвертою статті 8 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд». ВККС ухвалила своє рішення, маючи обґрунтовані сумніви у відповідності ОСОБА_1 вказаним критеріям, зважаючи на такі обставини:
1) низький рівень організації судочинства;
2) грубе порушення норм процесуального права, що зашкодило авторитету правосуддя;
3) непослідовність пояснень щодо обставин отримання подарунка.
140. Ураховуючи ці обставини, Комісія та ГРМЕ дійшли висновку про наявність обґрунтованих сумнівів у відповідності позивача як кандидата на посаду судді Вищого антикорупційного суду показникам "сумлінність", "неупередженість", "чесність" критерію доброчесності.
141. Висновок про наявність обґрунтованого сумніву у відповідності позивача такому показнику критерію доброчесність як "Сумлінність", Комісія та ГРМЕ пов`язали з низьким рівнем організації кандидатом судочинства, зокрема з установленими фактами розгляду ним справ із перевищенням установлених процесуальних строків.
142. Комісія та ГРМЕ зазначили, що рішенням ВККС від 09 лютого 2016 року №381/дп-16 ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани за порушення розгляду адміністративної справи №705/6842/14-ц. Крім того рішенням ВККС від 27 березня 2018 року №43/ко-18 припинено кваліфікаційне оцінювання ОСОБА_1 на відповідність займаній посаді з метою вирішення питання про відкриття дисциплінарної справи у зв`язку з неналежною організацією ним роботи з розгляду справ. Із зазначеного рішення Комісія та ГРМЕ, зокрема, встановили, що після завершення п`ятирічного строку суддівських повноважень кандидат передав на повторний автоматизований розподіл 213 справ та проваджень, значну частину яких він тривалий час розглядав, однак не завершив їх розгляд по суті. Також рішенням ВРП від 10 січня 2019 року № 62/0/15-19 скасовано рішення Третьої Дисциплінарної палати ВРП від 19 вересня 2018 року № 2929/3дп/15-18 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді суворої догани з позбавленням права на отримання доплат до посадового окладу судді протягом трьох місяців за порушення строків розгляду цивільної справи №705/4432/15-ц та необґрунтоване зволікання з виготовленням повного тексту судового рішення за результатами її розгляду. Водночас із цього рішення Комісія та ГРМЕ встановили, що ВРП, скасовуючи дисциплінарне стягнення, водночас зауважила, що кандидатом: "допущено зволікання з виготовленням вмотивованого судового рішення, а та обставина, що з наступного після прийняття рішення у справі дня суддя перебував у відпустці до 20 вересня 2016 року не може бути єдиним та достатнім виправданням неналежного виконання суддею службових обов`язків".
143. Оцінюючи наведені обставини у сукупності, Комісія та ГРМЕ дійшли висновку, що проблеми з організацією роботи кандидата мали системний характер та проявлялися у різних формах, зокрема у порушенні строків розгляду справ і несвоєчасному виготовленні повних текстів судових рішень, що, на їх переконання, свідчить про відсутність належних управлінських навичок і створює реальний ризик повторення аналогічних порушень у разі його призначення на посаду судді.
144. Комісія та ГРМЕ взяли до уваги пояснення кандидата про те, що він усвідомлює, що тривалі строки судового розгляду справ, особливо якщо вони пов`язані з недоліками в плануванні та організації роботи судді, шкодили авторитету як його самого, так і суду в цілому в очах учасників судових справ, а також могли порушити право осіб на своєчасне та ефективне вирішення судом їхніх справ по суті. Кандидат також вказав на проходження ним навчання та тренінгів, спрямованих на покращення організації роботи, а також послався на подальший професійний досвід, зокрема роботу помічником судді Вищого антикорупційного суду в умовах інтенсивного навантаження.
145. Однак наведені пояснення та запевнення щодо його здатності належно організовувати роботу в майбутньому не були сприйняті Комісією та ГРМЕ як переконливі.
146. Висновок про наявність обґрунтованого сумніву у відповідності позивача такому показнику критерію доброчесності як "Неупередженість", Комісія та ГРМЕ обґрунтували тим, що кандидат як суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області 07 лютого 2017 року допустив грубе порушення норм процесуального права, що зашкодило авторитету правосуддя, ухваливши рішення по суті спору в цивільній справі №705/47/17, яким задовольнив позовні вимоги в повному обсязі на користь судді цього ж суду.
147. Комісія та ГРМЕ зазначили, що відповідно до частини першої статті 108 ЦПК України (чинній на момент розгляду справи) підсудність цивільних справ, у яких однією зі сторін є суд або суддя цього суду, визначається ухвалою судді суду вищої інстанції без виклику сторін. Водночас кандидат, розглянувши справу по суті, ці вимоги процесуального закону не застосував.
148. Комісія та ГРМЕ зауважили, що зазначені обставини були однією з причин, через які в попередніх складів Комісії та ГРМЕ виникали обґрунтовані сумніви щодо відповідності кандидата критеріям, передбачених частиною четвертою статті 8 Закону № 2447-VIII у межах першого конкурсу до Вищого антикорупційного суду, оголошеного рішенням ВККС України від 02 серпня 2018 року №186/зп-18. Зокрема, в рішенні від 21 січня 2019 року №60/вс-19 Комісія та ГРМЕ констатували, що "за таких обставин беззаперечною була необхідність застосування наведених вище правил частини першої статті 108 ЦПК України".
149. Комісія та ГРМЕ врахували пояснення кандидата про те, що він був неупередженим під час розгляду справи та діяв законно. Однак наразі, з плином часу та одержанням нових знань, у тому числі щодо практики Європейського суду з прав людини щодо підстав відводу судді та оцінюючи свої дії з позиції сьогодення, він усвідомив, що помилково не врахував те, як його рішення можуть сприймати сторонні особи з погляду сумнівів у неупередженості суду.
150. Оцінивши наведені обставини, Комісія та ГРМЕ дійшли висновку, що процесуальні правила, чинні на момент розгляду кандидатом справи, де стороною була його колега, були чіткими, однозначними та незмінними протягом багатьох років. Саме ж порушення, на переконання Комісії та ГРМЕ, є достатньо грубим, аби вважати його таким, що зашкодило авторитету правосуддя, адже кандидат не вжив визначених законодавством заходів щодо недопущення обставин, що можуть поставити під сумнів його неупередженість.
151. З огляду на це Комісія та ГРМЕ не вбачали підстав для іншої оцінки дій кандидата порівняно з тією, яка була надана попередніми складами ВККС та ГРМЕ.
152. Висновок про наявність обґрунтованих сумнів у відповідності позивача таким показнику критерію доброчесності як "Чесність", Комісія та ГРМЕ обґрунтували тим, що кандидат надав непослідовні пояснення щодо обставин отримання подарунку.
153. Комісія та ГРМЕ зазначили, що у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік (далі - майнова декларація) кандидат задекларував отримання подарунку в негрошовій формі на суму 549 156 грн від свої матері. У своїх відповідях на запитання ГРМЕ від 02 січня 2025 року кандидат пояснив, що отримав подарунок від своєї матері в криптовалюті (стейбл коін) Tether (USDT) загальною кількістю 15 000. Щоб перевірити законність джерел коштів матері та з`ясувати, чи вистачало їх на такий подарунок, ГРМЕ додатково звернулася до кандидата з проханням надати відомості про доходи матері, а також інформацію про криптовалютні операції, які б підтверджували можливість зробити дороговартісний подарунок. У своїх відповідях від 03 лютого 2025 року кандидат вказав, що його матір ніколи особисто не придбавала (не отримувала) криптовалюту і не вчиняла транзакцій з пересилання криптовалюти на його криптогаманець. Вона також особисто не є користувачем криптогаманця або криптобіржі. Натомість уся криптовалюта, яку кандидат отримав у подарунок, фактично надійшла з криптоадрес його брата. Кандидат також пояснив, що задекларував матір як джерело подарунку, оскільки вона передала свої заощадження брату кандидата для інвестування в криптовалюту (документів, які б це підтверджували, він не надав). У 2022 році мати повідомила брата, що бажає подарувати ці інвестовані ним кошти самому кандидату. Так, брат передав криптовалюту кандидату. 
154. Оцінивши наведені обставини, Комісія та ГРМЕ дійшли висновку, що кандидат не був послідовним у своїх письмових відповідях та фактично змінив їх. Так, згідно з його майновою декларацією за 2023 та відповідями на письмові питання ГРМЕ від 20 січня 2025 року кандидат отримав подарунок у виді криптовалюти від своєї матері. Натомість у своїх відповідях на письмові питання ГРМЕ від 03 лютого 2025 року кандидат зазначив, що його матір ніколи не була користувачем криптогаманця, та ніколи не вчиняла транзакцій з пересилання йому криптовалюти. 
155. Пояснення кандидата щодо того, що матір передавала свої заощадження брату для інвестування в криптовалюту в її інтересах Комісія та ГРМЕ відхилили через відсутність документального підтвердження таких обставин.
156. Указані обставини, стали підставою для затвердження ГРД висновку про невідповідність кандидата критеріям доброчесності та професійної етики та містяться у підпунктах 1.1.,1.2.,1.3. пункту 1, підпункті 2.2. пункту 2, підпункті 3.2 пункту 3 Висновку.
157. Стосовно вказаних обставин кандидатом ОСОБА_1 були надані письмові та усні пояснення.
158. Судом встановлено, що Комісія в оскаржуваному рішенні, дослідила обставини вказані у рішенні Комісії за результатами спеціального спільного засідання про розгляд питання про відповідність кандидата на посаду судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 критеріям, передбаченим частиною четвертою статті 8 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» від 17.02.2025 №2/вс-25 щодо відповідності кандидата на посаду судді показниками «сумлінність», «неупередженість», «чесність», які стали підставою для затвердження ГРД висновку про невідповідність кандидата на посаду судді апеляційного загального суду ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики, зазначені у підпунктах 1.1, 1.2, 1.3. пункту 1, підпункті 2.2 пункту 2, підпункті 3.2 пункту 3, та дійшла висновку про те, що кандидатом не надано, а Комісією не виявлено нової або додаткової інформації, яка мала б істотне значення для спростування висновків, викладених у рішенні Комісії та ГРМЕ від 17.02.2025 №2/вс-25. 
159. Стосовно наданих ОСОБА_1 пояснень, то Комісія зауважила, що надані кандидатом пояснення не змінюють суті встановлених обставин і не усувають сумнівів щодо його доброчесності та професійної етики за показниками «Сумлінність», «Неупередженість», «Чесність». 
160. Також, Судом встановлено, що досліджуючи обставини зазначені у пункті 3.1. висновку ГРД щодо надання різних пояснень ОСОБА_1 стосовно мотивів звільнення з посади судді за власним бажанням під час спеціальних спільних засідань Комісії та ГРМЕ, проведених 21.01.2019 та 06.02.2025 Комісією зазначено, що у 2019 році ОСОБА_1 пояснив, що звільнився у зв`язку із завершенням п`ятирічного строку повноважень судді, зупиненням кваліфікаційного оцінювання та відсутністю рішень щодо його поновлення, зазначивши, що прагнув зберегти професійні навички й розвиватися у професійному плані. Водночас у 2025 році кандидат стверджував, що звільнився з посади судді виключно з метою усунення перешкод для участі в конкурсі на посаду судді Вищого антикорупційного суду, які виникли у зв`язку з наявністю дисциплінарного стягнення, що підтверджується відеозаписами спеціальних спільних засіданнях Комісії та ГРМЕ у 2019 році та у 2025 роках. Крім того, в спеціальному спільному засіданні Комісії та ГРМЕ у 2025 році кандидат з власної ініціативи повідомив мотиви свого звільнення та акцентував увагу, що воно не пов`язане з процедурою кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді.
161. Комісією зазначено, що встановлено розбіжності між поясненнями кандидата, які стосуються обставин його звільнення, що свідчить про надання неправдивих відомостей під час участі у процедурах добору та оцінювання.
162. Стосовно вказаного пункту Висновку ОСОБА_1 надав пояснення, в яких вказував на те, що наведені у Висновку твердження ГРД щодо мотивів звільнення кандидата з посади судді з прив`язкою такого рішення до кваліфікаційного оцінювання та дисциплінарної справи ґрунтуються на припущеннях.
163. Комісія, аналізуючи сукупність обставин, пов`язаних із проходженням кваліфікаційного оцінювання, дійшла висновку про те, що подання заяви про звільнення за власним бажанням мало характер превентивного рішення, спрямованого на уникнення можливих негативних наслідків за результатами проходження кваліфікаційного оцінювання.
164. На думку Комісії, аргументи кандидата про нібито ідентичність його пояснень у 2019 та 2025 роках, а також твердження про відсутність зв`язку між звільненням і процедурою кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді не спростовують встановлених фактів надання різних пояснень у різний час.
165. З огляду на викладене Комісія дійшла висновку, що дії кандидата ОСОБА_1 свідчать про недотримання принципів чесності, прозорості та відкритості, що є складовими критерію доброчесності судді. 
166. У доводах позовної заяви позивач посилається на те, що рішення Комісії від 23.10.2025 №521/ас-25 прийняте всупереч відомостям про значущі обставини, що наявні в документах досьє кандидата на посаду судді та про які повідомив кандидат під час проведення співбесіди, та без дослідження членами колегії значної частини письмових пояснень кандидата з додатками щодо Висновку Громадської ради доброчесності від 29.09.2025, з порушенням норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів», що регулюють процедуру кваліфікаційного оцінювання.
167. Суд уважає такі твердження позивача безпідставними, оскільки позивач не конкретизує, які саме відомості про значущі обставини не були враховані Комісією під час прийняття оскаржуваного рішення, а також позивач не зазначає, яким чином саме ці відомості спростовують висновки, наведені у рішенні ВККС від 17 лютого 2025 року №2/вс-25 та рішенні ВККС від 23 жовтня 2025 року №521/ас-25.
168. Також Верховний Суд уважає за необхідне зазначити про те, що рішення ВККС №2/вс-25 від 17 лютого 2025 року було предметом судового розгляду у справі №990/201/25 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та нечинним рішення, зобов`язання вчинити дії. Рішенням Верховного Суду від 05 лютого 2026 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено, зокрема й у частині визнання протиправним та нечинним зазначеного рішення ВККС України.
169. Суд зазначає, що позивач під час розгляду справи не надав доказів, які б свідчили про використання Комісіє під час ухвалення оскаржуваного рішення недостовірної або непідтвердженої письмовими доказами інформації. Протилежна точка зору позивача щодо оцінки фактів з боку членів Комісії та сприйняття обставин його професійного та особистого життя не спростовує висновку про те, що зазначені в рішенні аспекти життя та діяльності позивача могли викликати обґрунтований сумнів у членів Комісії та ГРД у відповідності кандидата критерію доброчесності для цілей конкурсного відбору на посаду судді апеляційного загального суду. 
170. У контексті вказаного слід наголосити, що виявляючи бажання взяти участь у конкурсі на посаду судді апеляційного загального суду, позивач тим самим погодився з умовами конкурсу, в тому числі й щодо проведення стосовно нього перевірки, з`ясування обставин його особистого життя, професійної діяльності на посаді судді, та їх публічним обговоренням. Позивач також повинен був усвідомлювати, що результат його участі у конкурсі може не відповідати його очікуванням, а його оцінка уповноваженими органами, - не збігатися з його власною.
171. Доводи позивача про те, що члени колегії не дослідили значну частину його письмових пояснень з додатками щодо Висновку Громадської ради доброчесності від 29.09.2025 спростовуються змістом оскаржуваного рішення, з якого убачається, що Комісією були враховані усні та письмові пояснення кандидата ОСОБА_1 , наведено зміст таких пояснень, зазначено, які саме обставини, приклади поведінки та дії кандидата стали підставою для відповідної оцінки за кожним із показників критеріїв кваліфікаційного оцінювання та за результатами дослідження обставин та пояснень Комісія дійшла висновку про те, що надані ним пояснення не змінюють суті встановлених обставин і не усувають сумнів щодо його доброчесності та професійної етики.
172. За таких обставин, Суд указує, що зі змісту спірного рішення зрозуміло, яким саме показникам критерію соціальної компетентності (стійкість мотивації) та критерію доброчесності та професійної етики (як-от незалежність, чесність, неупередженість, сумлінність, непідкупність, дотримання етичних норм і бездоганна поведінка у професійній діяльності та особистому житті, законність джерел походження майна, відповідність рівня життя судді (кандидата на посаду судді) або членів його сім`ї задекларованим доходам, відповідність способу життя судді (кандидата на посаду судді) його статусу), на думку ВККС, не відповідає позивач.
173. Комісія у спірному рішенні навела чіткі і конкретні факти, які є підставою для обґрунтованого сумніву у відповідності позивача зазначеним складовим критерію соціальної компетентності, зокрема, за показником «Стійкість мотивації» та критерію доброчесності та професійної етики, зокрема за показниками «Сумлінність», «Неупередженість», «Чесність».
174. На думку Суду, викладені в оскаржуваному рішенні висновки про наявність обґрунтованого сумніву у відповідності кандидата на посаду судді ОСОБА_1 критеріям соціальної компетентності, доброчесності та професійної етики не виходили за межі цих понять з урахуванням тих їх змістових елементів, які визначені нормами національного законодавства.
175. Щодо посилання позивача на те, що Комісією не враховано всі його аргументи та надані докази, Суд звертає увагу на те, що відсутність у оскаржуваному рішенні Комісії покликання на певні обставини не свідчить про те, що вказані обставини не були враховані під час ухвалення рішення.
176. Зміст спірного рішення засвідчує також, що під час проведення співбесіди з ОСОБА_1 йому були забезпечені усі передбачені законом процедурні права та гарантії і перешкод у їх реалізації Комісія не створювала. Водночас позивач не зміг надати достатньо аргументованих пояснень, які б спростовували встановлені Комісією факти, покладені в основу оскаржуваного рішення. Норми, якими Комісія керувалась під час його прийняття, були чіткими і зрозумілими, прогнозованими у застосуванні та відповідали критерію якості закону, не надавали їй необмежених повноважень, чітко окреслювали межі наданої Комісії дискреції.
177. Отже, наведені у позовній заяві доводи, на які спирався позивач, обґрунтовуючи протиправність спірного рішення Комісії, не підтвердилися під час судового розгляду.
178. За наведених обставин, Суд дійшов висновку про те, що доводи позивача про необґрунтованість та невмотивованість рішення Комісії є безпідставними та спростовуються змістом самого рішення.
179. Беручи до уваги підстави, з якими Закон №1402-VIII пов`язує можливість скасування рішення ВККС за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання, а саме: склад членів Комісії, який провів кваліфікаційне оцінювання, не мав повноважень його проводити; рішення не підписано будь-ким зі складу членів Комісії, який провів кваліфікаційне оцінювання; суддя (кандидат на посаду судді) не був належним чином повідомлений про проведення кваліфікаційного оцінювання - якщо було ухвалено рішення про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді з підстав неявки для проходження кваліфікаційного оцінювання; рішення не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотивів, з яких Комісія дійшла відповідних висновків, Суд констатує, що під час розгляду цієї справи таких підстав не встановив.
180. Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Верховний Суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення ВККС від 23 жовтня 2025 року №521/ас-25 про визнання ОСОБА_1 таким, що не підтвердив здатності здійснювати правосуддя в апеляційному загальному суді, відповідає вимогам пункту 4 частини третьої статті 88 Закону № 1402-VIII щодо вмотивованості, не є свавільним, прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, відповідає критеріям, визначеним статтею 2 КАС України.
181. Оскільки позовна вимога щодо зобов`язання ВККС провести засідання Комісії у складі колегії (у іншому складі колегії Комісії), на якому розглянути і вирішити питання про встановлення результатів спеціальної перевірки, дослідження досьє, проведення співбесіди та визначення результатів кваліфікаційного оцінювання кандидата на посаду судді апеляційного загального суду ОСОБА_1 у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року №94/зп-23 (зі змінами), з урахуванням правової оцінки, наданої Верховним Судом у своєму рішенні, є похідною від вимоги щодо скасування рішення від 23 жовтня 2025 року №521/ас-25, яка не підлягає задоволенню, відповідно така вимога також не може бути задоволена. 
182. За таких обставин підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні.
VІІ. Судові витрати
183. Понесені позивачем витрати у вигляді сплати судового збору за подання цього позову за правилами статті 139 КАС України відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями 241-246, 255, 262, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
В И Р І Ш И В :
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним і нечинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст складено 10 червня 2026 року.
Головуючий: О. В. Кашпур
Судді: А.В. Жук
В.Е. Мацедонська
Ж.М. Мельник-Томенко
М.І. Смокович