Справа № 127/16034/26 
Провадження № 3/127/3337/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

05 червня 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Кашпрук Г.М., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч.5 ст.126, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, –

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області 10.05.2026 надійшло три справи, а саме: справа № 127/16034/26, №127/16037/26 та справа № 127/16039/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 130, ч.5 ст.126 та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. 
Суд вважає, що справи про адміністративні правопорушення слід об`єднати в одне провадження, оскільки вони розглядаються судом одночасно, присвоївши номер справи 127/16034/26.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 648614 від 24.04.2026 вбачається, що водій ОСОБА_1 24.04.2026 о 09:30 год в м. Вінниці, провулок Яружний керував транспортним засобом марки «Міцубіссі Галант» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на факт вживання наркотичних речовин у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано на нагрудну боді камеру №799290, також водій ОСОБА_1 повторно притягувався до адміністративної відповідальності протягом року за ч.1 ст.130 та ч.2 ст.130 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Крім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 648680 від 24.04.2026 року вбачається, що водій ОСОБА_1 24.04.2026 о 09:30 год в м. Вінниці, провулок Яружний керував транспортним засобом марки «Міцубіссі Галант» д.н.з. НОМЕР_1 , який у м.Вінниці по вул.Дубовецькій не виконав вимогу про зупинку завчасно подану за допомогою дискового жезла, не зупинився. В результаті чого був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі марки «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_2 по провулку Яружний, чим порушив п.2.4 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 648648 від 24.04.2026 вбачається, що водій ОСОБА_1 24.04.2026 о 09:30 год в м. Вінниці, провулок Яружний керував транспортним засобом марки «Міцубіссі Галант» д.н.з. НОМЕР_1 будучи позбавлений права керуванняданим транспортним засобом, а також будучи обмеженим у праві керування відповідно до постанови ДВС, чим повторно протягом року притягувався до адміністративної відповідальності, чим порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
В судове засідання  ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом завчасно та належним чином шляхом направлення судової SMS-повістки на номер телефону зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення. Про причини неявки суду не повідомив. Тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч.5 ст.126 та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, виходячи з наступного.
Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з довідки про повторність вчинення правопорушення, постановами № 127/6678/25 від 14.04.2025, №128/951/25 від 22.07.2025, №128/1458/25 від 19.06.2025, № 127/37090/25 від 18.12.2025 та № 127/36333/25 від 24.11.2025  ОСОБА_1 вже п`ять разів протягом року піддавався адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбачені ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП. 
Частиною 3 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 ПДР України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з пунктом 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Відповідно до п. 4 р. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Відповідно до п. 12 р. ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 р. I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. 
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 648614 від 24.04.2026, водій  ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, що було зафіксовано на портативні нагрудні камери працівників патрульної поліції.
Дана обставина також підтверджується рапортом працівника патрульної поліції, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння та відеозаписами. 
В судовому засіданні досліджено відеозапис з відеореєстратора автомобіля працівників поліції, де зафіксовано рух автомобіля, який не виконав вказівку поліцейського про зупинку та поїхав в невідомому напрямку, в подальшому працівниками поліції було встановлено, що даним автомобілем керував ОСОБА_1 .
Крім того, судом було досліджено відеозапис з портативних нагрудних камер працівників патрульної поліції, на якому зафіксовано розмову працівників патрульної поліції та водієм  ОСОБА_1 . Під час розмови водію було повідомлено про виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння та роз`яснено необхідність проходження медичного огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння. На пропозицію працівників патрульної поліції пройти освідування на встановлення стану наркотичного сп`яніння водій в відмовився. Водію було роз`яснено наслідки такої відмови, роз`яснено його права та повідомлено про те, що відносно нього буде складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП. 
Положеннями до ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому судом враховано, що керування в стані наркотичного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість такого порушення обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху - водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб. 
Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, з урахуванням того, що  ОСОБА_1  від проходження медичного огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під час безперервної відеофіксації на портативні відеокамери працівників патрульної поліції, протягом року вже п`ять разів піддавався адміністративному стягненню за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 130 КУпАП, тому на переконання суду, в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 122-2 КУпАП передбачає невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.
Відповідно до п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу, дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.
Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 прийшов до висновку про доведеність, поза розумним сумнівом, наявності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, а саме не виконання водієм транспортного засобу вимог поліцейського про зупинку.
Суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №648680 від 24.04.2026, рапортом працівника поліції та іншими матеріалами справи. 
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, постановою суду від 14.04.2025  ОСОБА_2  визнано винним у вчиненні правопорушень передбачених ч.1 ст.130, ч. 3 ст. 126 КУПАП та накладено стягнення у розмірі 17000 грн на користь держави з позбавленням права керування строком на 1 рік.
Положеннями ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь якого з порушень, передбачених частиною другою – четвертою цієї статті.
Відповідно до п.2.1.а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1  прийшов до висновку про доведеність, поза розумним сумнівом, наявності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого за ч. 5 ст. 126 КУпАП за ознаками повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП. Суд вважає, що дії ОСОБА_1  охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 648648 від 24.04.2026 та іншими матеріалами справи. 
Відповідно до ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, враховуючи характер вчиненого порушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 , ч.5 ст.126 КУпАП повністю доведена матеріалами справи, а тому ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2, ч.5 ст.126 КУпАП, врахувавши ч. 2 ст. 36 КУпАП, застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.
Крім того, санкція ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, однак в матеріалах справи відсутні відомості щодо перебування автомобіля у приватній власності ОСОБА_1 , тому суд не вирішує питання щодо його конфіскації.
Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп., сплата якого передбачена п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 122-2, 130, 221, 276, 279, 283, 284 КУпАП, суд - 
ПОСТАНОВИВ:

Судові справи № 127/16039/26, №127/16037/26 та № 127/16034/26 – об`єднати в одне провадження, присвоївши номер № 127/16034/26.
Визнати винним  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч.5 ст.126 та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, та з врахуванням положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, застосувати до нього адміністративне стягнення в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять ) гривень 60 копійок на користь держави.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: