Справа № 369/22100/25
Провадження № 2/369/7726/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

08.06.2026 року         м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Козак І.А.,
при секретарі судового засідання Кавун Є.О.,
за участі представника позивача Бойка Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №369/22100/25 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Чайка" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,
ВСТАНОВИЛА:
У листопаді 2025 року представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Бойко Д.О. звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Державного підприємства «Чайка», в якому просив суд стягнути з ДП «Чайка» на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 84 711 грн 18 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що починаючи з 01.08.1994 року і по 07.04.2025 року позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, де працював на посаді тракториста-машиніста з щомісячним отриманням від бухгалтера розрахункового листу, в якому зазначено розмір нарахованої і сплаченої за місяць заробітної плати, а також розмір боргу по заробітної платі на початок місяця і на кінець місяця.
За наказом відповідача від 07.04.2025 р. № 37/к-тр, позивач звільнений 07.04.2025 року за угодою сторін на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.
Відповідач сплачував позивачу заробітну плату на картку Приватбанку № НОМЕР_1 , яка до цього часу є чинна.
З початку 2023 року відповідач заробітну плату позивачу став виплачувати нерегулярно, через що утворилася заборгованість, безспірний розмір якої на теперішній час згідно розрахункового листа за травень 2025 р. складає 84 711 грн 18 коп.
19.07.2025 року представник позивача звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 84 711 грн 18 .
Судовим наказом від 23.07.2025 р. по справі № 369/13001/25 стягнено на користь позивача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 84 711 грн 18 коп.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.09.2025 року скасовано судовий наказ від 23.07.2025 року.
На підставі наведеного представник позивача просив суд викликати і допитати у якості свідка бухгалтера відповідача - ОСОБА_2 з приводу достовірності змісту розрахункових листів, які позивач додав до цього позову; витребувати від відповідача письмовий доказ - довідку про розмір нарахованої позивачу, але не сплаченої заробітної плати на час звільнення, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які позивач має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства; витребувати і оглянути безпосередньо у судовому засіданні матеріали судової справи № 369/13001/25, яка знаходяться у Києво-Святошинському районному суді Київської області; стягнути з державного підприємства «ЧАЙКА», ІКЮО 31245250 (вул. Гоголя, 62-А, с. Дударків, Бориспільського району Київської області, 08330) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , заборгованість по заробітній платі в сумі 84 711 (вісімдесят чотири тисячі сімсот одинадцять гривень) грн 18 коп.; розподілити судові витрати, стягнувши з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правову допомогу.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 грудня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства "Чайка" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати залишено без руху і надано позивачу строк для усунення недоліків.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 січня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги щодо стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та витрат на правову допомогу підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Разом з тим, щодо заявлених представником позивача клопотань у прохальній частині позовної заяви, останній відмовився від їх розгляду.
У судове засідання представник відповідача не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Письмовий відзив на позов не подав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, причини неявки суду не повідомив.
Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.
Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах даної справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах ДП «Чайка» на посаді тракториста-машиніста.
З 07 квітня 2025 року ОСОБА_1 звільнений з ДП «Чайка» за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України.
З початку 2023 року відповідач заробітну плату позивачу став виплачувати нерегулярно, через що утворилася заборгованість, безспірний розмір якої на теперішній час згідно розрахункового листа за травень 2025 р. складає 84 711 грн 18 коп.
Представником позивача надіслано адвокатський запит до ДП «Чайка», в якій останній просив надати довідку про загальний розмір заборгованості підприємства перед ОСОБА_1 із зазначенням заборгованості окремо по заробітній платі, по лікарняним, по компенсаціям за невикористану щорічну і додаткову відпустку. Однак, відповіді не отримано.
Судовим наказом від 23.07.2025 р. по справі № 369/13001/25 стягнено на користь позивача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 84 711 грн 18 коп.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.09.2025 року скасовано судовий наказ від 23.07.2025 року.
Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.
Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Згідно ст. 115 КЗпП України та ч. 1ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Відповідно до частини шостої тієї ж статті своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.
Частиною 1 статті 47 КЗпП України передбачено, що роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.
При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум (ч. 1ст. 116 КЗпП України).
Статтею 233 КЗпП України визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки «класичне» право власності, яке розглядається в Україні, а й, до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати.
Таким чином, враховуючи стягнені кошти по судовому наказу, ДП «Чайка» має непогашену заборгованість по заробітній платі в розмірі 84 711 грн 18 коп.
У суду відсутні будь-які відомості щодо погашення вищевказаної заборгованості перед позивачем із заробітної плати станом на момент ухвалення рішення. Крім того, ДП «Чайка» в ході розгляду справи не надав суду будь-яких заперечень щодо заявленої суми заборгованості. 
Суд вважає, що невиплата розрахункових коштів при звільненні позивача мала місце з вини роботодавця (ДП «Чайка»), оскільки останнім не доведено протилежного. Тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги представника позивача в частині стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. 
Щодо витрат на правову допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За змістом ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити обґрунтованість рівня витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.
Як вбачається з матеріалів справи 14 липня 2025 року між АБ «Дмитра Бойка» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правничої допомоги №0034/фо.
Звертаючись до суду із заявою про стягнення з відповідача на користь позивача понесені витрати на правову допомогу, представником позивача на підтвердження понесених витрат ОСОБА_1 на правову допомогу було надано протокол узгодження вартості правової допомоги, рахунки на суму 30000 грн та квитанції на загальну суму 30000 грн., акт№1 здавання-приймання виконаних адвокатських послуг.
З огляду на наведені обставини, суд дійшов висновку, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу не підлягають стягненню, оскільки вони були понесені не у зв`язку з розглядом даної цивільної справи, а в межах іншого судового провадження – під час звернення із заявою про видачу судового наказу. Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 25 березня 2020 року у справі № 607/1219/18, відшкодування витрат на правничу допомогу можливе лише у справах позовного провадження. За таких обставин відсутні правові підстави для покладення зазначених витрат на іншу сторону спору, а тому вимога в цій частині є необгрунтованою та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства "Чайка" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати задовольнити частково.
Стягнути з Державного підприємства «ЧАЙКА» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 84 711 (вісімдесят чотири тисячі сімсот одинадцять) грн 18 коп. 
У решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .
Інформація про відповідача: Державне підприємство «Чайка», адреса: 08330, Київська область, Бориспільський район, село Дударків, вул. Гоголя, будинок 62А; код ЄДРПОУ 31245250.
Повний текст рішення складено 11 червня 2026 року.

Суддя          Ірина КОЗАК