Справа № 646/1746/26	

Провадження № 3/646/466/2026
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова 
у складі: головуючого - судді Клімової Світлани Вікторівни,
секретаря - Колєснік П.В.,
особи, стосовно якої,
складено протокол - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали справи про адміністративне правопорушення, яке надійшло з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-на рф, має посвідку на постійне проживання в Україні, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП – НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.3 КУпАП,
- права, передбачені ст. 268 КУпАП - роз`яснені,
В С Т А Н О В И В:
11.02.2026 року о 15 год.22 хв. в м. Харків, вулиця Молочна,38, водій ОСОБА_1 керував ТЗ Piquet 301, державний номерний знак НОМЕР_2 , будучи тимчасова обмеженим в праві керування від 02.11.2021р. ВП 33157736 Київським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, чим порушив ст.15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за ст. 126 ч. 3 КУпАП.
ОСОБА_1 у судовому засіданні своєї провини не визнав, пояснивши, що не знав про існування постанови про тимчасове обмеження. Постанову державного виконавця не оспорював.
Викладені вище обставини підтверджуються:
-протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР 1№ 588879 від 
11.02.2026року, відповідно до якого 11.02.2026 року о 15 год.22 хв. в м. Харків, вулиця Молочна,38, водій ОСОБА_1 керував ТЗ Piquet 301, державний номерний знак НОМЕР_2 , будучи тимчасова обмеженим в праві керування від 02.11.2021р. ВП 33157736 Київським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, чим порушив ст.15 Закону України «Про дорожній рух»;
- відеоматеріалом, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 , був зупинений екіпажом патрульної служби, яким встановлено обмеження водія у праві керування транспортним засобом в зв`язку з наявною заборгованістю по аліментам. ОСОБА_1 пояснив, що в грудні 2020р. спілкувався з державним виконавцем з приводу заборгованості та після того, як влаштувався на роботу, почав сплачувати заборгованість. За номером телефону, який надав йому ОСОБА_1 , співробітник патрульної служби з`ясував у державного виконавця, що заборгованість по аліментам існує та постанова про обмеження діюча;
- довідкою перевірки відповідно до якої згідно облікових даних ІПНП отримав посвідчення водія НОМЕР_3 від 07.11.2008;
- постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 02.11.2021, відкрите виконавче провадження 33157736 про встановлення стосовно ОСОБА_1 , тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами;
- рапортом співробітника поліції від 11.02.2025 року.
Відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.
Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі -ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до ч.10 ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, ст. 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що впливатимуть зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцією факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишить місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1987 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.
Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі, тому доводи ОСОБА_1 про те, що він не знав про існування постанови про тимчасове обмеження, не можуть бути прийняті судом так як не підтверджуються відомостями світлин, що містяться на DVD-диску.
Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»), суд враховує наявність узгоджених між собою, належних та допустимих доказів, які вказують на наявність в діях ОСОБА_1 порушення ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух».
Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_1  за ст.126 ч.3 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Враховуючи характер скоєного правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини які як обтяжують, так і пом`якшують відповідальність правопорушника, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1  адміністративне стягнення виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. ст.33, 126, 248,251,252,268,280,283 КУпАП, суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.3 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк три місяця.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 665( шістсот шістдесят п`ять) гривень, 60 копійок на такі реквізити рахунку: рахунок UA908999980313111256000026001, код ЄДРПОУ 37993783, МФО 899998, отримувач : ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106, пункт з таблиці ставок судового збору 5.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Основ`янський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя С.В. Клімова