ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/7050/25	Головуючий у 1-й інстанції Стельмащук П.Я. 	
Провадження № 22-ц/817/434/26 	Доповідач - Храпак Н.М.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Храпак Н.М. 
суддів -  Костів О. З., Хома М. В., 
за участі секретаря — Дідух М.Є.
без сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/7050/25 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Артеміда - Ф”, інтереси якого представляє Бачинський Остап Михайлович, на заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 січня 2026 року, ухваленого суддею Стельмащуком П.Я., повний текст якого складено 15 січня 2026 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Артеміда — Ф” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

у квітні 2025 року ТзОВ “Фінансова компанія “Артеміда - Ф” звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 33417678 від 23.12.2023 у розмірі 30175 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 10000 грн; заборгованість за відсотками 20175,00 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 23.12.2023 між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №33417678, відповідно до умов якого кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 10000 грн, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, які встановлені кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 22.03.2024, зі сплатою процентів за кожний день користування кредитом у такому розмірі та порядку: з 1-го по 15-й день користування кредитом - 1,0000 % в сумі 1500 грн., термін оплати 07.01.2024, з 16-го по 90-й день користування кредитом - 3,5000 % в сумі 26250,00 грн, термін оплати 22.03.2024. 26.03.2024 ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» уклали Договір факторингу № 2603, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс», включно і до ОСОБА_1 .
Відповідач не виконав свої зобов`язання та не здійснив платежі, що передбачені умовами кредитного договору. 
Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 січня 2026 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ТзОВ “ФК “Артеміда - Ф” - Бачинський О.М. просить скасувати заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 січня 2026 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги представник заявника зазначив, що відповідач здійснивши дії, спрямовані на укладання Кредитного договору шляхом заповнення заявки на сайті, із введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 10000 грн поточний/картковий рахунок НОМЕР_1 вказаний відповідачем при оформленні Кредитного договору (п.п. 1.3., 2.2. Кредитного договору).
Наведене підтверджується пунктом 6 Кредитного договору № 33417678 від 23.12.2023, в графі підпис ОСОБА_1 вказано «Я, ОСОБА_1 , отримав(ла) суму кредиту в розмірі 10000 грн та екземпляр Договору 23.12.2023», тобто відповідач підписав договір одноразовим ідентифікатором, як це передбачено умовами договору та ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію, а отже, вчинив дію, що вважається прийняттям пропозиції укласти електронний договір.
Більше того, ОСОБА_1 в «шапці» та в п. 6 Кредитного договору № 33417678 від 23.12.2023 зазначив усі свої реквізити та персональні дані, необхідні для оформлення договору та отримання кредиту.
Відповідно висновки місцевого суду, що примірник кредитного договору, який був наданий позивачем при зверненні до суду, не містить ні одноразового ідентифікатора, ні власноручного підпису, ні аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) позичальника ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що суперечать належним і допустимим доказам у справі.
Після отримання негативного рішення суду, і для спростування домислів про відсутність підпису у електронному договорі, директор ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», ОСОБА_2 звернувся до первісного кредитора ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» з проханням надати Довідки про ідентифікацію боржників право вимоги по котрих перейшло до ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» згідно договору факторингу № 2603 від 26.03.2024.
Відповідно, первісним кредитора ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» надано новому кредитору ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» зокрема Довідку про ідентифікацію боржника ОСОБА_1 .
Сканкопію Довідки про ідентифікацію боржника ОСОБА_1 не була подана до суду першої інстанції, оскільки неподання таких зумовлене причинами, що об`єктивно не залежали від позивача.
Також, відповідач у суді першої інстанції не заперечував щодо підписання договору.
Відзив на апеляційну скаргу представника ТзОВ “Фінансова компанія “Артеміда — Ф” - Бачинського О.М., до суду апеляційної інстанції не поступав.
27 квітня 2026 року представник ТзОВ “Фінансова компанія “Артеміда — Ф” - Бачинський О.М. подав через систему “Електронний суд” заяву про розгляд справи у їх відсутності на підставі доказів наявних у матеріалах справи.
ОСОБА_1 повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення судової повістки на поштову адресу, однак вона повернулась на адресу Тернопільського апеляційного суду як не отримана з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою». 
Згідно із пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. 
Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи.
Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
З примірника представленого договору вбачається, що 23.12.2023 ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 33417678, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 10000 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 22.03.2024 (п. 1.6.), зі сплатою процентів за кожен день з 1-го по 15-й день користування кредитом - 1,0 %, в сумі 1500,00 грн, термін оплати 07.01.2024 (п. 1.7.1), з 16-го по 90-й день користування кредитом - 3,5 %, в сумі 26250,00 грн, термін оплати 22.03.2024 (п. 1.7.2) (а.с. 11-15).
На дату укладення кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 30836,60%, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 37750,00 грн (п. 1.16).
Також з кредиту видно, що сторони погодили графік платежів, який є додатком 1 до кредитного договору № 33417678 від 23.12.2023, у якому 10000 грн - сума кредиту; 27750 грн - відсотки за користування кредитом; 37750,00 грн - загальна вартість кредиту (а.с. 16).
ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» 23.12.2023 перерахувало 10000 грн на картку № НОМЕР_2 , за договором № 33417678 від 22.01.2024, що підтверджується квитанцією платіжного сервісу FONDY № 710184906 (а.с. 17).
26.03.2024 ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф» уклали договір факторингу № 2603, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги, зокрема, до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № 33417678 від 23.12.2023 (а.с. 18-25).
Відповідно до умов договору, перехід від клієнта до Фактора прав вимоги до боржників відбувається після підписання сторонами Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами та сплати Фактором Клієнту суми фінансування, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно боргів та набуває відповідні права вимоги (п. 2.2.1).
Відповідно до платіжної інструкції № 1095 від 26.03.2024 ТОВ «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф» перерахувало ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» 256507,64 грн фінансування за договором факторингу № 2603 від 26.03.2024 (а.с. 35).
У витязі з реєстру договорів права вимоги за якими відступається та боржників за такими договорами, під номером 338 міститься інформація про ОСОБА_1 , його РНОКПП, номер, дата кредитного договору та сума заборгованості за цим договором (а.с. 36).
Відповідно до розрахунку заборгованості, здійсненого директором ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс», станом на 26.03.2024 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 33417678 від 23.12.2023 становить 30175 грн, з яких: 10000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 20175 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 38-39).
Відповідно до розрахунку заборгованості, здійсненого директором ТОВ «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф», станом на 02.04.2025 заборгованість ОСОБА_1 згідно з кредитним договором № 33417678 від 23.12.2023 становить 30175 грн, з яких: 10000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 20175 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 37).
Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що примірник кредитного договору, який був наданий позивачем при зверненні до суду, не містить ні одноразового ідентифікатора, ні власноручного підпису, ні аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) позичальника ОСОБА_1 . Інші надані позивачем докази також не доводять підписання (власноручного чи електронного) відповідачем кредитного договору із первісним кредитором.
Тому, суд прийшов до висновку, що позивач не довів виникнення між первісним кредитором та відповідачем кредитних правовідносин, зокрема того, що у ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» виникли права кредитора по відношенню до відповідача, та, як наслідок, такі права не могли бути набуті правонабувачем первісного кредитора (позивачем). 
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, з огляду на таке.
Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).
Частиною першою статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).
Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (частина 2 статті 639 ЦК України).
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 83 ЦПК України).
У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (ч.5 ст. 83 ЦПК України).
Згідно з ч. 8 ст. 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається із матеріалів справи на підтвердження доводів про укладення сторонами кредитного договору № 33417678 від 23 грудня 2023 року позивачем надано електронні докази в паперовій формі, зокрема: кредитний договір (а.с. 11-15), графік платежів, який є додатком № 1 до цього договору (а.с. 16) та фотокопію платіжного документа від 23 грудня 2023 року (а.с. 17). 
Як свідчить зміст кредитного договору № 33417678 від 23 грудня 2023 року, в розділі «Реквізити сторін» підпис від імені позичальника відсутній, тобто відомості про підписання відповідачкою правочину одноразовим ідентифікатором або власноручним підписом не відображені. Графік платежів, який є додатком № 1 до договору № 33417678 від 23 грудня 2023 року, ОСОБА_1 також не підписано. 
Відповідно до п. 5.11 договору, приймаючи пропозицію (оферту) кредитодавця та погоджуючись з Правилами та умовами електронного договору, позичальник отримує від кредитодавця одноразовий ідентифікатор (алфавітно-цифрова послідовність, otp-пароль), який відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» використовується з метою підписання електронного договору. Кредитодавець передає одноразовий ідентифікатор позичальнику засобом зв`язку, вказаним під час його реєстрації у ІКС, в тому числі, але не виключно, шляхом направлення йому SMS-повідомлення за номером фінансового мобільного телефону. Отриманий одноразовий ідентифікатор позичальник додає до інших даних в ІКС. Підписаний таким чином договір прирівнюється до укладеного договору в письмовій формі. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не надано доказів використання ОСОБА_1 одноразового ідентифікаторі при підписанні цього договору відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» та п. 5.11 кредитного договору № 33417678. Зазначення в кредитному договорі персональних даних відповідача не підтверджує проходження ним верифікації та ідентифікації згідно з вимогами законодавства, що відбулося за відсутності копій (електронних чи паперових) особистих документів, які б підтверджували електронну ідентифікацію особи відповідачки. 
Оцінюючи додану позивачем до апеляційної скарги довідку про ідентифікацію ОСОБА_1 , колегія суддів виходить з того, що такий доказ колегією суддів не приймається до уваги, оскільки докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частини 2, 3 статті 367 ЦПК України). 
Крім того, кредитний договір наявний в матеріалах справи не містить накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором 758571 позичальника, який був відправлений ОСОБА_1 , відтак вказана довідка також не підтверджує факт підписання сторонами кредитного договору. 
Оцінюючи поведінку та спосіб ведення справ товариством, суд апеляційної інстанції враховує те, що воно є професійним учасником ринку надання фінансових послуг, у зв`язку з чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання правил та процедур, які є традиційними в цій сфері, до обачності та розсудливості у веденні справ, тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ банком є вищими, ніж до споживача фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною в цивільних відносинах з такою установою. З врахуванням наведеного всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах. Аналогічна позиція викладена Верховим Судом у постанові від 01 лютого 2023 року у справі №199/7014/20. 
На підтвердження надання грошових коштів згідно кредитного договору № 33417678 від 23 грудня 2023 року позивачем ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» до позовної заяви було долучено квитанцією платіжного сервісу FONDY № 710184906.
Однак, колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано не взяв до уваги вказаний документ, оскільки такий не є первинним обліковим в розумінні Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні». Більше того, вказаний документ не містить відомостей про особу отримувача грошового переказу.
Доказів того, що картка № НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 , матеріали справи також не містять та позивач з клопотанням про їх витребування з банку до суду не звертався.
Отже, у справі відсутні будь-які первинні бухгалтерські документи про перерахування ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» на картковий рахунок ОСОБА_1 коштів у розмірі 10000 грн, а також виписка по картковому рахунку, яка б підтверджувала рух коштів та те, що відповідач користувався кредитними коштами на власний розсуд.
Надана позивачем виписка з розрахунку заборгованості є документом, що створений самим позивачем, а тому інформація, зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. До того ж, зі змісту вказаної виписки вбачаються лише загальні суми заборгованості, без механізму їх утворення, процентної ставки, періоду нарахування та відомостей про наявність чи відсутність оплат з боку позичальника.
У зв`язку з недоведеністю виконання умов договору позивачем не мають істотного значення та не беруться до уваги інші доводи апеляційної скарги по суті спору.
Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, та зводяться до незгоди заявника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду.
Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Артеміда - Ф”, інтереси якого представляє ОСОБА_3 , слід залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 січня 2026 року — залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, немає. 
Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Артеміда - Ф”, інтереси якого представляє Бачинський Остап Михайлович, залишити без задоволення.

Заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 січня 2026 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України. 

Повний текст судового рішення виготовлений 30 квітня 2026 року.

Головуюча        Н.М. Храпак

Судді:          О.З. Костів

М.В. Хома