ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" травня 2026 р. справа № 300/748/26
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі: судді Гомельчука С.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представниця Кочержук Зоряна Володимирівна, до 1 відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (позивач), в інтересах якого діє Кочержук Зоряна Володимирівна (представник позивача), звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач), за участю третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 (третя особа), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо неоформлення та незатвердження висновку ВЛК від 03.01.2025 щодо непридатності ОСОБА_1 ;
- зобов`язати 1 відділ ІНФОРМАЦІЯ_2 оформити належним чином документи щодо непридатності ОСОБА_1 та вчинити передбачені нормативно-правовими актами дії для їх затвердження.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.01.2025 позивачем було пройдено медичний огляд (ВЛК) при ІНФОРМАЦІЯ_3 , за результатами якого позивача було визнано непридатним до військової служби. Вказаний висновок ВЛК було направлено на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою погодження і подальшої відправки для затвердження 16 Регіональною ВЛК. Надалі позивача повторно направлено на медичний огляд ВЛК, а саме рентгеноскопію шлунку, яку він пройшов та надав виписку відповідачу. При цьому ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомив, що в ході перевірки поданих ІНФОРМАЦІЯ_3 документів щодо непридатності позивача, виявлено ряд недоліків у оформленні, у зв`язку із чим документи повернуто на доопрацювання. Представниця стверджує, що позивач вчинив всі дії необхідні для належного оформлення та затвердження висновку ВЛК щодо непридатності, проте відповідач зволікає з оформленням документів та не вносить до реєстру встановлені ВЛК дані про непридатність позивача до військової служби, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача. Відтак, просить суд позов задовольнити.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.02.2026 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Вказаною ухвалою надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для надання відзиву.
Від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник заперечив щодо задоволення позовних вимог. Представник відповідача стверджує, що згідно наявних облікових даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів громадянин ОСОБА_1 перебуває на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до висновку ВЛК, затвердженого протоколом №2/3/8 від 03.01.2025, позивач проходив ВЛК в Богородчанській позаштатній ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 . За результатами пройденої ВЛК позивача за статтею 61а графи ІІ розкладу хвороб, затвердженого Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Проте непридатність до військової служби, яка визначена висновком ВЛК від 03.01.2025 не підтвердилася. Згадана вище постанова військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби ОСОБА_1 , від 03.01.2025 разом із медичною справою супровідним листом №3/34Л від 17.01.2025 із врахуванням вимог Положення про військово-лікарську експертизу, в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 направлена на перевірку військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 для подальшого відправлення на затвердження штатною Регіональною військово-лікарською комісією. За результатами перевірки військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 , 17.01.2025 постанова ВЛК ОСОБА_1 та долучені до медичної справи документи були повернуті на доопрацювання та до обстеження. Відповідно постанова ВЛК ОСОБА_1 не направлялася на затвердження штатною Регіональною військово-лікарською комісією. 
Вказано, що 17.02.2025 ОСОБА_1 було направлено на дообстеження, а саме – на рентгеноскопію шлунку. В подальшому у зв`язку із швидкою зміною показників окремих аналізів деякі лабораторні висновки втратили свою чинність, що унеможливило направлення медичної справи ОСОБА_1 на затвердження до 16-ї регіональної ВЛК. Проте, позивач у порушення пункту 3.3 глави 3 розділу ІІ Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 (далі Положення №402) не пройшов повторний огляд ВЛК після обов`язкового обстеження у спеціалізованому лікувально профілактичному закладі. 
Зауважено, що станом на 02.03.2026 ОСОБА_1 починаючи з січня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для доопрацювання постанови ВЛК від 03.01.2025 не звертався. У зв`язку з чим матеріали щодо проходження ВЛК позивачем були визнані такими, що не підтвердженні, а запис в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (ЄДРПВР) не вносився, оскільки підстави для його внесення підтвердженими не були. 
Представник стверджує, що єдиним способом встановити ступінь придатності до військової служби позивача є повторне проходження ВЛК на визначення придатності до військової служби. Враховуючи наявність в позивача медичних документів відсутні об`єктивні перешкоди для повторного проходження ВЛК. Вважає, що відповідач діяв на підставі та в межах передбачених чинним законодавством, тому позовні вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення.
Представниця позивача скористалася правом подання відповіді на відзив, яка надійшла на адресу суду 12.03.2026. Представниця стверджує, що позивач пройшов всіх лікарів, до яких було направлення, здав всі аналізи, пройшов всі обстеження, але при цьому досі не отримав відповідного документа щодо свого стану здоров`я. Зазначено, що постанова ВЛК від 03.01.2025 була повернена на доопрацювання військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку з чим не була направлена на затвердження регіональною ВЛК. Проте повернення постанови на доопрацювання не звільняє відповідача від обов`язку забезпечити своєчасне оформлення та направлення документів про стан здоров`я позивача, оскільки зазначені затримки виникли не з вини позивача, який виконав усі передбачені законодавством дії. Стверджує, що факт повернення документів на доопрацювання не спростовує висновок ВЛК та не припиняє обов`язок відповідача забезпечити завершення процедури його оформлення.
Ухвалою суду від 07.05.2026 витребувано додаткові письмові докази.
13.05.2026 на адресу суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виконання вимог ухвали суду від 07.05.2026, надійшли додаткові письмові докази.
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Відповідно до висновку ВЛК, затвердженого протоколом №2/3/8 від 03.01.2025, позивач проходив ВЛК в Богородчанській позаштатній ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 . За результатами пройденої ВЛК позивача за статтею 61а графи ІІ розкладу хвороб, затвердженого Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку (а.с.50-51).
Відповідно до списку ІНФОРМАЦІЯ_4 №9/107 від 17.01.2025 особова справа ОСОБА_1 була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 22).
У відповідь на звернення позивача від 28.10.2025, ІНФОРМАЦІЯ_5 листом від 04.11.2025 №6/1026 повідомив, що вході перевірки поданих ВЛК 1-го відділу документів щодо непридатності ОСОБА_1 до військової служби з виключенням з військового обліку за станом здоров`я, виявлено ряд недоліків у оформленні вищезгаданої особою справи ОСОБА_1 та 17.01.2025 повернуто на доопрацювання до ВЛК 1-го відділу. Станом на 04.11.2025 особа справа ОСОБА_1 із виправленими недоліками до ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_7 не надходила (а.с. 21).
Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо неоформлення та незатвердження висновку ВЛК від 03.01.2025 щодо непридатності ОСОБА_1 , позивач, в інтересах якого діє представниця, звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.
Згідно статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 12.03.1992 №2232-ХІІ (далі Закон №2232-ХІІ).
Згідно частини першої статті 1 Закону № 2232-XI захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частина друга статті 1 цього Закону).
За змістом частини третьої статті 1 Закону № 2232-XI військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (частина перша статті 2 Закону України № 2232-XII).
Одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
За змістом статті 3 цього Закону правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
За змістом абзацу 13 частини першої статті 1 Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно із статтею 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-XII мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Згідно з частиною 5 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин.
Відповідно до статті 70 Закону України від 19 листопада 1992 року № 2801-XII "Основи законодавства України про охорону здоров`я" (надалі Закон № 2801-XII) військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, за потреби - інших органів або військових формувань сектору безпеки і оборони, визначених частиною другою статті 12 Закону України "Про національну безпеку України".
Військово-лікарські комісії також можуть створюватися при державних та комунальних закладах охорони здоров`я.
Порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це:
медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;
визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;
встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Як встановлено у пункті 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються ВЛК, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК, ЛЛК приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.
Постанова ВЛК скасовується у випадках, коли попередня постанова ВЛК на дату її прийняття не відповідала законодавству та/або була прийнята на підставі недійсних документів.
Постанова ВЛК відміняється у випадках, коли необхідно привести зміст попередньої постанови ВЛК (яка була прийнята правильно) у відповідність до чинного законодавства.
Згідно з підпунктом 2.5.1 глави 2 розділу І Положення № 402 ВЛК ТЦК та СП належить до позаштатних постійно діючих ВЛК.
ВЛК ТЦК та СП створюється при районному (міському) ТЦК та СП (підпункт 2.8.1 пункту 2.8 глави 2 розділу І Положення № 402).
ВЛК ТЦК та СП має право приймати постанови відповідно до цього Положення (підпункт 2.8.2 пункту 2.8 глави 2 розділу І Положення № 402).
ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міста Києва мають право переглядати постанови ВЛК районного (міського) ТЦК та СП, крім постанов, які згідно з цим Положенням підлягають розгляду, контролю та затвердженню ЦВЛК, ВЛК регіону (підпункт 2.8.3 пункту 2.8 глави 2 розділу І Положення № 402).
На ВЛК районного (міського) ТЦК та СП покладається огляд громадян відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення. Рішенням ВЛК регіону на ВЛК ТЦК та СП покладається огляд інших громадян (підпункт 2.8.4 пункту 2.8 глави 2 розділу І Положення № 402).
У порядку контролю на ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, області, міста Києва покладається огляд (переогляд) осіб відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення (підпункт 2.8.5 пункту 2.8 глави 2 розділу І Положення № 402).
Відповідно до пункту 3.3 глави 3 розділу І Положення № 402 штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій, а також наявних медичних записів та висновків у відповідних реєстрах електронної системи охорони здоров`я.
Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим. 
Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час (п.1.1 глави 1 розділу ІІ Положення).
Згідно положень п.3.8 глави 3 розділу ІІ Положення за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, які передбачають індивідуальне визначення придатності до військової служби і військової спеціальності, ВЛК щодо військовозобов`язаних, яких призивають на військову службу або приймають на військову службу у добровільному порядку за контрактом, виносить одну із таких постанов:
"Непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час";
"Обмежено придатний до військової служби";
"Придатний (або непридатний) до військової служби за контрактом, за спеціальністю _____________ (вказати спеціальність)";
"Придатний (або непридатний) до військової служби в миротворчій місії за спеціальністю _____________ (вказати спеціальність)";
"Придатний до військової служби".
Постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.
Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов:
"Придатний до військової служби";
"Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)";
"Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку"."
Відповідно до вказаного пункту, після закінчення медичного обстеження під час мобілізації, що мало місце у даному випадку, ВЛК приймає одну з трьох постанов ("Придатний до військової служби", "Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)" або "Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку"), яка оформлюється довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення).
Як встановлено судом вище, 03.01.2025 позивач пройшов медичний огляд в Богородчанській позаштатній ВЛК при 1-му відділі ІНФОРМАЦІЯ_3 , за результатами якого на підставі статті 61а графи II Розкладу хвороб, затвердженого Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 №402, визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Як визначено у пункті 1.2 цієї ж глави розділу IІ Положення № 402, постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3). Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).
Відповідно до пункту 3.8 глави 3 розділу IІ Положення № 402 постанови ВЛК ТЦК та СП щодо військовозобов`язаних приймаються згідно з главою 20 цього розділу.
Постанова ВЛК ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби, прийнята в облікових цілях в мирний час, дійсна протягом п`яти років з дня закінчення медичного огляду.
Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду.
Якщо в стані здоров`я військовозобов`язаного, за його зверненням або висновками лікарів закладу охорони здоров`я виникли зміни, то за направленням керівника ТЦК та СП проводиться повторний медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до військової служби.
Із відомостей, які вказані у листі від 02.03.2026 №3/367 ІНФОРМАЦІЯ_5 зазначив, що 17.02.2025 ОСОБА_1 було направлено на обстеження, а саме на рентгеноскопію шлунку. В подальшому у зв`язку із зміною показників окремих аналізів деякі лабораторні висновки втратили свою чинність, що унеможливило направлення медичної справи ОСОБА_1 на затвердження до 16 регіональної ВЛК, у зв`язку із чим ОСОБА_1 в телефонному режимі було запропоновано з`явитися для оновлення даних медичного огляду, зареєструвавшись на повторне проходження ВЛК (а.с.51 на звороті). 
Суд наголошує, що відповідно до абзацу 4 пункту 3.8. глави 3 Розділу ІІ Положення №402, якщо в стані здоров`я військовозобов`язаного, за його зверненням або висновками лікарів закладу охорони здоров`я виникли зміни, то за направленням керівника ТЦК та СП проводиться повторний медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до військової служби.
Однак, відповідачем не доведено, що за висновком лікарів закладу охорони здоров`я виникли зміни в стані здоров`я позивача. Крім того, доводи відповідача викладені в листі від 02.03.2026 №3/367 щодо зміни показників окремих аналізів, що призвело до втрати чинності деяких лабораторних висновків, що унеможливило направлення медичної справи не знайшли свого підтвердження. 
Суд зауважує, що ані доказів спростування висновків ВЛК викладених у свідоцтві про хворобу №2/3/8 від 03.01.2025, ані відомостей щодо проведення перевірки компетентними органами правомірності її видачі, або доказів її скасування, суду під час розгляду справи не надано, і судом не здобуто. Відтак вказаний висновок є дійсним.
Також, відповідачем не надано будь-яких доказів, що встановлений 03.01.2025 в результаті медичного огляду позивача діагноз не був підставою для визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про непридатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються свідоцтвами про хворобу (додаток 11 до цього Положення), постанови про тимчасову непридатність оформлюються довідками ВЛК (додаток 4 до цього Положення). У разі прийняття постанови про непридатність або тимчасову непридатність до військової служби, документи з результатами проходження військовозобов`язаним медичного огляду (картка обстеження та медичного огляду, висновки лікарів, супровідні документи), не пізніше п`ятиденного строку з дня закінчення медичного огляду направляються на перевірку до ВЛК обласних, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ІНФОРМАЦІЯ_10 . Електронний документ, яким оформлена постанова (свідоцтво про хворобу або довідка ВЛК), направляється в цей же строк на перевірку через ІКС. Перевірка здійснюється у п`ятиденний строк з дня надходження всіх документів.
За результатами перевірки та у разі виявлення помилок або відсутності необхідних підтверджуючих документів ВЛК обласних, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ІНФОРМАЦІЯ_10 відправляють засобами ІКС документи на доопрацювання до ВЛК районних, міських ТЦК та СП, з яких вони надійшли. ВЛК районних, міських ТЦК та СП доопрацьовують та повторно відправляють документи на повторну перевірку у п`ятиденний строк з дня повернення.
Після перевірки ВЛК обласних, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ІНФОРМАЦІЯ_10 та у разі відсутності помилок електронні документи з постановами ВЛК про тимчасову непридатність до військової служби передаються з ІКС до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Інші документи з результатами проходження військовозобов`язаним медичного огляду у паперовій формі (картка обстеження та медичного огляду, висновки лікарів, супровідні документи) направляються до районних (міських) ТЦК та СП за місцем перебування військовозобов`язаних на обліку не пізніше наступного дня після закінчення перевірки.
Після перевірки ВЛК обласних, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ІНФОРМАЦІЯ_10 та у разі відсутності помилок електронні документи з постановами ВЛК про непридатність до військової служби направляються через ІКС до штатних ВЛК відповідно до адміністративно-територіальної зони відповідальності за проведення військово-лікарської експертизи. Інші документи з результатами проходження військовозобов`язаним медичного огляду (картка обстеження та медичного огляду, висновки лікарів, супровідні документи) направляються до відповідних штатних ВЛК не пізніше наступного дня після закінчення перевірки.
Після затвердження постанови, протокол засідання штатної ВЛК передається з ІКС до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не пізніше наступного дня після затвердження. Дві паперові копії протоколу засідання штатної ВЛК засвідчуються її печаткою, та надсилаються разом з документами про результати проходження медичного огляду (картка обстеження та медичного огляду, висновки лікарів, супровідні документи) до ТЦК та СП за місцем обліку не пізніше наступного дня після закінчення медичного огляду.
Паперова копія документа з постановою ВЛК, що не потребує затвердження штатною ВЛК, видається особі, що пройшла медичний огляд, за її запитом в день звернення після закінчення медичного огляду у закладі охорони здоров`я, де проводився медичний огляд ВЛК, або у ТЦК та СП за місцем перебування на обліку. Паперова копія такого документа засвідчується печаткою закладу охорони здоров`я, де проводився медичний огляд (у разі звернення до закладу охорони здоров`я), або ТЦК та СП (у разі звернення до ТЦК та СП), та видається особі, що пройшла медичний огляд, з її підписом про ознайомлення та датою. Паперова копія документа з постановою, що потребує затвердження штатною ВЛК, видається за запитом особи, що пройшла медичний огляд, у ТЦК та СП за місцем перебування на обліку у день звернення після отримання ТЦК та СП протоколу засідання штатної ВЛК. Паперова копія документа з постановою засвідчується печаткою ТЦК та СП та видається особі з її підписом про ознайомлення та датою разом з паперовою копією електронного протоколу засідання штатної ВЛК, засвідченою печаткою штатної ВЛК.
Системний аналіз вказаних норм Положення № 402 дає підстави для висновку, що Постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про непридатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються свідоцтвами про хворобу, які в свою чергу не пізніше п`ятиденного строку з дня закінчення медичного огляду направляються на перевірку до ВЛК обласних, при цьому перевірка здійснюється у п`ятиденний строк з дня надходження всіх документів. За результатами перевірки та у разі виявлення помилок або відсутності необхідних підтверджуючих документів ВЛК обласних відправляють засобами ІКС документи на доопрацювання до ВЛК районних, міських ТЦК та СП, з яких вони надійшли. ВЛК районних, міських ТЦК та СП доопрацьовують та повторно відправляють документи на повторну перевірку у п`ятиденний строк з дня повернення.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач 03.01.2025 пройшов ВЛК, за результатами якого свідоцтвом №2/3/8 визнаний не придатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Разом з тим, в ході перевірки поданих ВЛК 1-го відділу документів щодо непридатності ОСОБА_1 до військової служби з виключенням з військового обліку за станом здоров`я, виявлено ряд недоліків у оформленні особової справи позивача, у зв`язку із чим документи було повернуто на доопрацювання до ВЛК 1-го відділу. 
В подальшому ОСОБА_1 було направлено на дообстеження, а саме на рентгеноскопію шлунку, яку 17.02.2025 позивач пройшов, що не заперечується відповідачем.
Проте, станом на 04.11.2025 та на 17.12.2025 свідоцтво про хворобу з виправленими недоліками до ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_7 для перевірки та подальшого затвердження не надсилалось, що підтверджується листом №6/1026 від 04.11.2025 та листом від 17.12.2025 №9/2183 (а.с.21, 25). Дані обставини свідчать про те, що відповідачем порушено п`ятиденний термін визначений Положення № 402.
Також слід звернути увагу, що відповідно до пункту 28 Порядку №560 виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).
Отже, телефонний виклик відповідача не є належним способом оповіщення військовозобов`язаного про необхідність з`явитися для повторного проходження ВЛК з метою визначення ступеня придатності ОСОБА_1 . 
Суд зауважує, що порушення відповідачем порядку та затягування процесу проведення військово-лікарської експертизи позивача призвело до того, що свідоцтво про хворобу позивача втратило свою чинність.
Так, з позиції відповідача, оскільки свідоцтво про ступінь придатності до військової служби дійсне протягом одного року з дня закінчення медичного огляду то позивач повинен пройти повторну ВЛК для визначення придатності до військової служби.
Проте суд вважає такі вимоги відповідача безпідставним, оскільки судом не встановлено будь-яких винних дій з боку позивача, який належним чином пройшов ВЛК, а також на вимогу відповідача дообстеження (рентгеноскопію шлунку), натомість втрата чинності свідоцтва ОСОБА_1 зумовлено протиправною бездіяльністю саме відповідача, який більше одного року здійснював процедуру проведення військово-лікарської експертизи позивача, в результаті яка так і не була затверджена обласним ТЦК.
Так, відповідачем, крім іншого, не дотримано одного з елементів критерію «необхідності у демократичному суспільстві», а саме - принципу пропорційності. Який, в свою чергу, вимагає встановлення балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень, що призвело до негативних наслідків для позивача за відсутності будь-якої вини останнього.
У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово робив визначення критерію «необхідності у демократичному суспільстві». Так, за практикою Суду при визначенні питання «необхідності у демократичному суспільстві» держави користуються певною свободою розсуду, межі якої залежать від сфери, що вступає в конфлікт з гарантованим правом.
Суд звертає увагу, що у випадку порушення посадовими особами відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 проведення військово-лікарської експертизи позивача, перекладати тягар вкрай негативних наслідків такої помилки або зловживання на особу (позивача у справі) є неприпустимим.
Відповідно до положень ст.76 Кодексу адміністративного судочинства України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.
З урахуванням вищевикладеного, оскільки відповідачем не доведено правомірність своїх дій, суд дійшов висновку про визнання протиправною бездіяльності 1 відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо неоформлення та не направлення на затвердження висновку ВЛК від 03.01.2025 стосовно непридатності ОСОБА_1 .
При цьому позовна вимога щодо визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо не затвердження висновку ВЛК від 03.01.2025 щодо непридатності ОСОБА_1 , задоволенню не підлягає у зв`язку із тим, що відповідно Положення № 402 відповідач не є органом, на якого покладено обов`язок затвердження відповідного висновку.
Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.
Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02)).
Отже, "ефективний засіб правового захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Разом з цим, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, вихід за межі позовних вимог можливий, але повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, на захист яких поданий позов.
За встановлених обставин справи в їх сукупності, з урахуванням дискреційних повноважень відповідача, суд вважає за необхідне зобов`язати 1 відділ ІНФОРМАЦІЯ_2 оформити належним чином документи щодо непридатності ОСОБА_1 та вчинити передбачені нормативно-правовими актами дії для їх затвердження.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.
Розподіл судових витрат згідно із ст. 139 КАС України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно із п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково. 
Визнати протиправною бездіяльність 1 відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо неоформлення та не направлення на затвердження висновку ВЛК від 03.01.2025 щодо непридатності ОСОБА_1 .
Зобов`язати 1 відділ ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) оформити належним чином документи щодо непридатності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) та вчинити передбачені нормативно-правовими актами дії для їх затвердження.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Гомельчук С.В.