Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Справа № 173/3234/25
Номер провадження2-др/173/6/2026

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
19 червня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого-судді Челюбєєва Є.В., за участі секретаря Салтикової С.І, розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2026 року задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Представник позивача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якому просив вирішити питання про розподіл судових витрат у вигляді оплати за надання професійної правничої допомоги при зверненні до суду в сумі 5000 грн.
Згідно ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Оскільки суд вирішував лише питання про судові витрати, тому розгляд заяви здійснювався без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи в межах доводів заяви про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасника справи або з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За змістом частин першої та третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 59 Конституції України гарантовано право кожного на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини другої статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, а представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється адвокатом, крім випадків, встановлених законом.
Однією із засад цивільного судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги є домовленістю, за якою адвокат зобов`язується надати клієнту правничу допомогу, а клієнт - оплатити її на умовах і в порядку, визначених договором.
Згідно зі статтею 30 зазначеного Закону гонорар є формою винагороди адвоката за надання правничої допомоги. Його розмір визначається за домовленістю між адвокатом та клієнтом з урахуванням складності справи, кваліфікації та досвіду адвоката, фінансового стану клієнта та інших істотних обставин. Суд не вправі втручатися у правовідносини між адвокатом і клієнтом щодо визначення розміру гонорару, однак при вирішенні питання про розподіл судових витрат повинен перевірити їх реальність, необхідність та співмірність.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру таких витрат учасник справи подає докази щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, а також детальний опис робіт, виконаних адвокатом.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд також враховує критерії, визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, зокрема зв`язок витрат із розглядом справи, їх обґрунтованість та пропорційність предмету спору.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правничої допомоги № 06-05/2025 від 06 травня 2025 року, укладений з адвокатом Андрущенко М.В., заявку № 2748915595 про надання послуг, акт № 2748915595 приймання-передачі наданих послуг до договору, відповідно до якого вартість наданих послуг становить 5000 грн, а також платіжну інструкцію № 75 від 04 червня 2026 року, яка підтверджує оплату зазначених послуг.
Оцінивши надані докази, характер та складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, а також врахувавши принципи розумності, співмірності та пропорційності судових витрат, суд дійшов висновку, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн є фактично понесеними, обґрунтованими та співмірними.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову інші судові витрати покладаються на відповідача.
Оскільки рішенням суду позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Керуючись ст. 134, 137, 141, 270 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» Андрущенка М.В. про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення в цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Суддя           Є.В. Челюбєєв