ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/3282/24 (922/1156/26)	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Міньковського С.В. 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу 
за позовом 	Товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС АГРО" 	
до 	Товариства з обмеженою відповідальністю "А-ЛОГІСТИК" 	
про 	стягнення коштів 	
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СПРАВИ ТА ДОВОДИ СТОРІН

Товариство з обмеженою відповідальністю "Каіс Агро" в особі керуючого санацією арбітражного керуючого Панасюка І.В. звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ "А-Логістик", в якій просить суд стягнути з заборгованість за договором у загальному розмірі 159746,19 грн та сплачений судовий збір за подання позовної заяви до Господарського суду Харківської області в розмірі 3328,00 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ "Каіс Агро" в особі керуючого санацією арбітражного керуючого Панасюка І.В. зазначає, що 15.08.2018 між ТОВ "Каіс Агро" (за текстом Договору - Клієнт) та ТОВ "МГ ТЕК" (за текстом Договору - Експедитор) був укладений договір транспортно-експедиційного обслуговування №05-1, на виконання умов Договору №05-1 від 15.08.2018 позивачем була сплачена попередня оплата за надання послуг з транспортно-експедиційного обслуговування, що підтверджується квитанціями №631 від 11.06.2019 р., №799 від 05.09.2019 р., №812 від 06.09.2019 р., проте експедитором послуги надані не були, у зв`язку з чим утворилася заборгованість з повернення здійсненої позивачем попередньої оплати в розмірі 209746,19 грн. Надалі 15.02.2023 між ТОВ "Каіс Агро" , ТОВ " МГ ТЕК" та ТОВ "А-Логістик" уклали Договір №01/02-23 про переведення боргу, згідно умов якого, первісний боржник переводить до нового боржника заборгованість за Основним договором у розмірі 209746,19 грн, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків, а новий боржник погоджується виконати зазначене грошове зобов`язання. Як зазначає позивач, новим боржником було частково погашено заборгованість за Договором у розмірі 50000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №272 від 02.06.2023 р., в іншій частині заборгованість не погашалась, а також не виконано умов щодо надання транспортно-експедиторських послуг, у зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем на сьогоднішній день складає 159746,19 грн, отже позивач вважає свої права порушеними через невиконання відповідачем зобов`язання щодо сплати коштів.
В провадженні Господарського суду Харківської області у складі судді Міньковського С.В. перебуває справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Каіс Агро".
Відповідно до ч. 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.04.2026 позовна заява в межах справи про банкрутство (вхідний номер 1156/26 від 03.04.2026) передана на розгляд судді Міньковському С.В.
Ухвалою суду від 07.04.2026 року прийнято позовну заяву ТОВ "Каіс Агро" подану в особі керуючого санацією арбітражного керуючого Панасюка І.В. до розгляду та відкрито провадження за заявою №922/1156/26 в межах справи № 922/3282/24; відкрито провадження у справі №922/3282/24 (922/1156/26); ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов; позивачу згідно зі ст. 251 ГПК України встановлено строк 5 календарних днів з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив з доказами її надсилання (надання) відповідачу та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; відповідачу відповідно до ст. 251 ГПК України встановлено строк 5 календарних днів з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечень з доказами їхнього надсилання (надання) позивачу.
Відповідач відзиву на позов не подав, проти позовних вимог не заперечив.
Згідно з ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.
Як вже зазначалось судом вище, ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/3282/24 (922/1156/26); відповідно до приписів ст. 252 ГПК України, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Копію ухвали від 07.04.2026 про відкриття провадження у справі суд надіслав відповідачу, згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу, яка вказана у позовній заяві та відповідає даним з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Однак, поштове відправлення, яким суд надсилав відповідачу копію ухвали від 07.04.2026 повернулось до суду з відміткою відділення поштового зв`язку "Одержувач відсутній за вказаною адресою".
Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії суд направив стороні за належною адресою, тобто адресою місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адресою реєстрації, вказаною в Єдиному державному демографічному реєстрі чи повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.
Інформації про іншу адресу відповідача у суду немає. Відповідач сам, у власних інтересах, повинен забезпечити належне приймання кореспонденції, яка направляється на його юридичну адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Також, у даному випадку суд враховує, що за приписами ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Ухвала Господарського суду Харківської області про відкриття провадження у справі № 922/3282/24 (922/1156/26) від 07.04.2026 року оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі № 904/9904/17).
В контексті викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином, у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, повідомлений про розгляд даної справи.
Враховуючи те, що клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши відповідно до приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України в сукупності всі докази, які мають значення для вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд встановив таке.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ВИСНОВОК СУДУ.

15.08.2018 року між ТОВ "МГ ТЕК" (Експедитор) та ТОВ "КАІС АГРО" (Клієнт) був укладений договір транспортно-експедиційного обслуговування №05-1 
Відповідно до умов вищезазначеного договору, Експедитор зобов`язувався за плату та за рахунок Клієнта надати або організувати надання транспортно-експедиційних послуг, а саме, забезпечити оптимальне транспортне обслуговування, а також організувати перевезення вантажу (зернові та олійні культури та продукти їх перероблення) залізничним транспортом (надалі – Послуги) (п.1.1 договору).
Відповідно до п. 3.2 цього договору порядок оплати встановлюється Сторонами в Додатках до цього договору, які є його невід`ємними частинами. В будь-якому разі, незалежно від умов Додатку до Договору, остаточний розрахунок за надані послуги здійснюється після підписання сторонами акта наданих послуг, за умови надання Експедитором Клієнтові всіх документів, передбачених п.п.2.1.13, 2.1.14 цього Договору, після визначення достовірної маси вантажу, отриманого одержувачем вантажу, за умови доставки вантажу без утрати, що перевищує норму природного убутку.
На виконання умов договору ТОВ "Каіс Агро" була сплачена попередня оплата за надання послуг з транспортно-експедиційного обслуговування, що підтверджується платіжними дорученнями №631 від 11.06.2019 на суму 174094,20 грн, №799 від 05.09.2019 на суму 128520,00 грн, №812 від 06.09.2019 на суму 57189,36 грн, всього на суму 359 803,56 грн.
Проте відповідних доказів про те, що експедитором послуги за цим договором надавались матеріали справи не містять.
В подальшому, 15.02.2023 між ТОВ "КАІС АГРО" (Кредитор), ТОВ "МГ ТЕК" (Первісний боржник) та ТОВ "А-ЛОГІСТІК" (Новий боржник) було укладено договір переведення боргу №01/02-23.
Пунктом 1 договору передбачено, що цим договором регулюються відносини, пов`язані із зміною зобов`язальної сторони (Первісного боржника) у зобов`язанні, що виникає із Договору транспортно-експедиційного обслуговування №05-1 від 15.08.2018 року, укладеного між Первісним боржником та Кредитором (надалі іменується "Основний договір").
Згідно умов укладеного договору, Первісний боржник переводить на Нового боржника заборгованість за Основним договором у розмірі 209746,19 грн, що підтверджується актом звірки розрахунків, а Новий боржник погоджується виконати зазначене грошове зобов`язання (п.2 договору).
Відповідно до п.3 договору, Новий кредитор зобов`язується виконати грошове зобов`язання перед Кредитором в розмірі 209746,19 грн, яке виникло на підставі Основного договору наступним чином: 50% боргу, що складає 104873,09 грн протягом 30 (тридцяти) календарних днів, з моменту підписання цього договору, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Кредитора, 50% боргу, що складає 104873,10 грн, протягом 4 (чотирьох) календарних місяців, з моменту підписання цього договору, шляхом надання транспортно-експедиційних послуг по відправці вантажу Кредитор залізничним транспортом за узгодженням між Кредитором та Новим боржником цінами на підстав заявки Кредитора.
Згідно до п.4 цього договору, Кредитор не заперечував проти заміни Первісного боржника Новим боржником в Основному договорі щодо погашення заборгованості і підписуючи зі своєї сторони цей договір дає свою згоду на відповідне переведення заборгованості за Основним договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Проте заборгованість Новим боржником - ТОВ "А-ЛОГІСТІК" була погашена лише частково в розмірі 50 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №272 від 02.06.2023 р. В іншій частині заборгованість не погашалася. Також, Новим боржником не виконано умов щодо надання транспортно-експедиторських послуг.
Отже, залишок заборгованості, що залишився складає 159746,19 грн.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд зазначає наступне.
Згідно з нормами статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Частиною 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 520 ЦК України боржник у зобов`язані може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.
Статтею 522 ЦК України передбачено, що новий боржник у зобов`язанні має право висунути проти вимог кредитора всі заперечення, що ґрунтуються на відносинах між кредитором і первісним боржником.
Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор – прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Разом тим, судом встановлено, що відповідачем не виконані зобов`язання за договором переведення боргу №01/02-23 від 15.02.2023 у вигляді сплати грошових коштів та надання послуг.
Таким чином, суд вважає обґрунтованими та документально підтвердженими вимоги ТОВ "КАІС АГРО" до ТОВ "А-ЛОГІСТІК" щодо стягнення заборгованості в розмірі 159 746,19 грн.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог статті 165 ГПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Як вже було зазначено, відповідач відзиву проти позову не подав, проти задоволення позовних вимог іншим чином не заперечував.
Заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 159 746,19 грн на час прийняття рішення не сплачена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується документально та не спростований відповідачем.
З урахуванням викладеного, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо судових витрат.

Згідно з приписами п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 3328,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 3 від 31.03.2026.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи задоволення позову, судовий збір у розмірі 3328,00 грн покладається на відповідача.
Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 75, 86, 123, 129, 165, 178, 236, 238, 241, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд - 

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "А-ЛОГІСТИК" (код ЄДРПОУ 43391788, адреса: 61010, м. Харків, Гімназійна Набережна, будинок 24, офіс 902/3, p/p НОМЕР_1 в АТ «ПриватБанк» МФО 305299) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Каіс Агро" (код ЄДРПОУ 35071227, адреса: 61058 м. Харків, вул. Іванівська, 1, к. 403, p/p НОМЕР_2 в АТ "ПУМБ", МФО 334851) заборгованість y загальному розмірі 159 746,19 грн.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "А-ЛОГІСТИК" (код ЄДРПОУ 43391788, адреса: 61010, м. Харків, Гімназійна Набережна, будинок 24, офіс 902/3, p/p НОМЕР_1 в АТ "ПриватБанк" МФО 305299) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Каіс Агро" (код ЄДРПОУ 35071227, адреса: 61058 м. Харків, вул. Іванівська, 1, к. 403, p/p НОМЕР_2 в АТ "ПУМБ", МФО 334851) сплачений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3328,00 грн.
4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення. 
Повне рішення складено "10" червня 2026 р. 

Суддя		С.В. Міньковський