Справа 556/804/26  
Номер провадження 2/556/880/2026  

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И    

03.06.2026.
Володимирецький районний су д Рівненської області в складі:
головуючого судді - Котик Л.О.
при секретарі - Соловей Г.С.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в селищі Володимирець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

До Володимирецького районного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 була дружиною ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
За життя її чоловіку ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належала 1/5 частка квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 
На випадок смерті та за життя ОСОБА_4 , заповіту не склав. 
Всього співвласниками зазначеної спірної квартири було п`ятеро осіб: батьки позивачки - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , її чоловік - ОСОБА_4 , та їх дочка ОСОБА_8 , кожному з яких належало по 1/5 частці. 
На даний час троє співвласників померли: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 . Після смерті батьків позивачки - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 відкрилася спадщина, спадкоємцем яких є рідна сестра позивачки. 
Після смерті чоловіка позивачки - ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить належна йому 1/5 частка квартири що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
На час смерті ОСОБА_4 спільно разом із ним проживали та були зареєстровані: позивачка - ОСОБА_1 , дочка - ОСОБА_2 та син - ОСОБА_3 , а тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину після його смерті відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України.
Таким чином позивачка являється спадкоємцем першої черги за законом та фактично вступила у володіння спадковим майном. Жодних претензій до неї стосовно успадкованого майна ніхто не ставить.
Маючи намір успадкувати частку спадкового майна, яка належала її чоловіку, остання звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де нотаріус їй повідомила, що оформити спадкові права на нерухоме майно через нотаріальну контору вона не зможе, оскільки відсутня можливість підтвердити належним чином право власності спадкодавця на частку квартири, не врегульовано правовий статус часток інших співвласників, які померли, виникають перешкоди у вчиненні нотаріальних дій через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, що унеможливлює оформления спадкових прав в нотаріальному порядку та рекомендовано за вирішенням даного питання звернутися до суду за захистом свого порушеного права про що було надано роз`яснювальний лист від 20.03.2026.
Вказаний позов надійшов до суду - 25 березня 2026 року.
Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 08 травня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує.
Належним чином повідомлені відповідачі в підготовче судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають повністю.
Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав:
Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 була дружиною ОСОБА_4 з 05 травня 1990 року. 
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 . 
За життя ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належала 1/5 частка квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 27.04.2006, видане виконавчим комітетом Володимирецької селищної ради.
Окрім цього, як зазначено в свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 27.04.2006, видане виконавчим комітетом Володимирецької селищної ради, технічним паспортом на квартиру - всього співвласниками зазначеної спірної квартири що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , було п`ять осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (батьки позивачки), позивачка - ОСОБА_7 , ОСОБА_4 (чоловік позивачки), ОСОБА_8 (дочка позивачки), кожному з яких належало по 1/5 частці. 
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 . 
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом пра смерть, серія НОМЕР_3 .
ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_4 . 
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить належна йому 1/5 частка квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . На час смерті ОСОБА_4 спільно разом із ним проживали та були зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідками №347, №348 від 09.02.2026, видані Відділом «Центр надання адміністративних послуг» Володимирецької селищної ради Вараського району Рівненської області.
Згідно заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 23.03.2026, останні відмовляються від права на прийняття, належної їм частини спадщини, яка складається із 1/5 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Як зазначено у Виятгу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №84596774 від 20.03.2026, у спадковому реєстрі інформація про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , відсутня.
Відповідно до роз`яснення, виданого державним нотаріусом Володимирецької державної нотаріальної контори Рівненської області №176/01-16 від 20.03.2026 на ім`я ОСОБА_1 , оскільки останньою не надано жодних правостановлючих документів на 1/5 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , пропонують для реалізації своїх спадкових прав, звернутись до суду з позовом про визнання права власності на 1/5 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , і належала померлому ОСОБА_4 , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно.
Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 
Статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в наслідок його смерті.
Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Як зазначено в статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Разом з тим, відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Пунктом 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).
Крім того, у цьому пункті зазначено, що якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.
Отже, способом захисту прав та інтересів позивача у даному випадку є визнання за ним права власності на спірне нерухоме майно.
З урахуванням викладеного, суд на підставі досліджених доказів приходить до висновку, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_4 , яка вступила у спадщину після смерті свого чоловіка, однак належним чином її не оформила, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовилися від прийняття спадщини, а тому позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, слід задовольнити.
Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачами, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.
А як в ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивач не ставить.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 177, 178, 346, 328, 1216, 1217, 1223, 1233, 1268, 1297 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7, Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", ст.ст. 4,6,8,10-13, 17-18, 30, 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 право власності на 1/5 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Котик Л.О.

Учасники процесу:
Позивачка:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає – АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 ; 
Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою згідно відповіді з ЄДДР : АДРЕСА_3 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою згідно відповіді з ЄДДР: АДРЕСА_2 .