22.05.2026 
Справа № 361/3447/26
Провадження № 3/361/982/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2026 року      м. Бровари
Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Василенко Т. К., за участю прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області Мольченко О. О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого заступником голови Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
До Броварського міськрайонного суду Київської області надійшли адміністративні справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП справа № 361/3448/26 (провадження № 3/361/983/26) та за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП справа № 361/3447/26 (провадження № 3/361/982/26).
Так, ОСОБА_1 , будучи заступником голови Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно з пп «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII, порушив вимоги п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VII, не вживши заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомивши НАЗК про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а саме суперечності між його приватним інтересом і своїми службовими повноваженнями, які виникли перед видачею та підписанням розпорядження № 432-к від 29 вересня 2025 року «Про преміювання», яким преміював секретаря ради ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 , будучи заступником голови Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно з пп «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII, порушив вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VII, а саме підписавши розпорядження № 432-к від 29 вересня 2025 року «Про преміювання», яким преміював секретаря ради ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.
Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 1-34/2010 (пункти 4.1, 4.2) адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише в випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Так суд зазначає, що ОСОБА_1 був повідомлений про місце і час розгляду справи, проте від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яка призначена судом на 22 травня 2026 року.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Швеця О. В. про відкладення судового засідання, призначеного на 22 травня 2026 року, у зв`язку із зайнятістю в іншому процесі слід відмовити, оскільки захисник не додав до нього жодних доказів його зайнятості.
А тому, задля дотримання розумних строків розгляду адміністративних справ суд вважає за необхідне розглянути справи відносно ОСОБА_1 за його відсутності.
При цьому, на думку суду, учасник справи, який задіяний в її розгляді, зобов`язаний з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Прокурор Мольченко О. О. у судовому засіданні вважала вину ОСОБА_1 доведеною в повному обсязі та просила застосувати до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали, додані до справ про адміністративні правопорушення, суддя дійшов такого.
На підставі ст. 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.
Так, на підставі розпорядження виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області № 23-к від 07 лютого 2020 року ОСОБА_1 призначено на посаду заступника селищного голови, розпорядженням виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області № 78-к від 16 лютого 2024 року йому присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах 5 категорії посад.
26 вересня 2025 року тимчасово здійснюючий на підставі рішення Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області № 1776 LIX-VIII від 12 грудня 2023 року повноваження селищного голови – секретар Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області Борсук О. М. видав розпорядження № 429-к «Про надання відпустки», де зазначив, що відбуває у відпустку без збереження заробітної плати тривалістю 01 календарний день - 29 вересня 2025 року. Приступає до роботи 30 вересня 2025 року. У пункті 2 цього розпорядження зазначив, що призначає заступника селищного голови ОСОБА_1 виконуючим обов`язки селищного голови з наданням права першого підпису на час своєї тимчасової відсутності (відпустка).
29 вересня 2025 року виконуючий обов`язки селищного голови ОСОБА_1 видав розпорядження № 432-к, яким до Дня українського козацтва преміював секретаря ради ОСОБА_2 у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 коп.
Згідно з ч. 2 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у разі звільнення з посади сільського, селищного, міського голови у зв`язку з достроковим припиненням його повноважень або його смерті, а також у разі неможливості здійснення ним своїх повноважень повноваження сільського, селищного, міського голови здійснює секретар відповідної сільської, селищної, міської ради, крім випадків дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови відповідно до Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» або Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Секретар сільської, селищної, міської ради тимчасово здійснює зазначені повноваження з моменту дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови і до моменту початку повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на позачергових виборах відповідно до закону, або до дня відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на чергових місцевих виборах.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.
Пунктами 7, 13, 20 частини 4 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що селищний голова здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету, є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою, видає розпорядження у межах своїх повноважень. Отже, у даному випадку ОСОБА_2 як тимчасово здійснюючому повноваження Великодимерського селищного голови надано обсяг прав та обов`язків, передбачених ст. ст. 12, 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет ради утворюється у складі відповідно сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - голови відповідної ради, заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету, а також керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, інших осіб. 
Тобто, ОСОБА_1 як заступник селищного голови є посадовою особою, яка входить до складу виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, при цьому очолює виконавчий комітет безпосередньо ОСОБА_2 . 
На підставі посадової інструкції заступника селищного голови ОСОБА_1 , з якою останній ознайомлений 02 вересня 2024 року, він безпосередньо підпорядковується селищному голові, а в даному випадку особі, яка здійснює повноваження селищного голови, тобто ОСОБА_2 .
Підписуючи 29 вересня 2025 року розпорядження № 432-к про преміювання ОСОБА_2 як секретаря ради, ОСОБА_1 усвідомлював, що таке рішення у цьому випадку він приймає стосовно свого безпосереднього керівника. Призначення ОСОБА_1 виконувачем обов`язків селищного голови з наданням йому права першого підпису здійснювалось тимчасово лише на час відсутності ОСОБА_2 (один день), та в подальшому ОСОБА_2 залишився безпосереднім керівником ОСОБА_1 за його основною посадою.
Таким чином, у ОСОБА_1 був наявний приватний інтерес у зв`язку з підписанням розпорядження № 432-к від 29 вересня 2025 року.
Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані, зокрема, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Згідно з листом НАЗК № 37-01/7161-26 від 06 лютого 2026 року повідомлень про наявність реального чи потенційного конфлікту інтересів від ОСОБА_1 до НАЗК у період часу з 01 січня 2025 року по 04 лютого 2026 року не надходило.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень; реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.
За встановлених обставин тимчасово здійснюючий повноваження Великодимерського селищного голови Броварського району Київської області ОСОБА_1 , не повідомивши у встановленому Законом України «Про запобігання корупції» порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів НАЗК та підписавши розпорядження № 432-к від 29 вересня 2025 року, порушив вимоги п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».
Наведене підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами: протоколами про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, № 4606 та № 4607 від 20 березня 2026 року; копією розпорядження виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області № 429-к від 26 вересня 2025 року «Про надання відпустки»; копією розпорядження виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області № 432-к від 29 вересня 2025 року «Про преміювання»; розпорядження виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області № 23-к від 07 лютого 2020 року «Про призначення на посаду» ОСОБА_1 ; копією посадової інструкції заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів Великодимерської селищної ради; копією листа НАЗК № 37-01/7161-26 від 06 лютого 2026 року.
При накладенні адміністративного стягнення, враховується характер вчинених правопорушень, особа порушника, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддя не вбачає.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Враховуючи викладене, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП у вигляді штрафу.
Керуючись п. 2 ст. 24, ст. 27, 40-1, ч. 2 ст. 172-7, ст. ст. 283-284, 287, 291, 298-299 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Об`єднати справи про адміністративне правопорушення № 361/3448/26 (провадження № 3/361/983/26) та № 361/3447/26 (провадження № 3/361/982/26), присвоїти їм загальний номер справи № 361/3447/26 (провадження № 3/361/982/26).
ОСОБА_1  визнати винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень 00 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1  у прибуток держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Броварський міськрайонний суд.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Постанова може бути звернута до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання законної сили.

Суддя           Т. К. Василенко