ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 681/459/26
Провадження № 33/820/428/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., за участю секретаря судового засідання Цугеля А.В. розглянула апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Головатюка І.М. на постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 14 квітня 2026 року, 
в с т а н о в и л а:

Постановою Полонського районного суду від 14 квітня 2026 року 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.

За постановою суду 02.04.2026 о 00 годин 22 хвилини в м. Полонному по вул. Замковій поблизу будинку №34 ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. На місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 пройшов тест на визначення стану алкогольного сп`яніння, результат якого становив 1,79 проміле, однак із ним не погодився. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився.
Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 

Не погоджуючись з постановою суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Полонського районного суду Хмельницької області від 14 квітня 2026 року, скасувати її та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Стверджує, що прилад «Драгер Алкотест 6810» використовувався з порушенням встановлених вимог його експлуатації, що виключає можливість гарантувати точність результатів вимірювання. За відсутності дотримання вимог щодо калібрування та технічного обслуговування приладу відсутні належні підстави вважати отриманий результат достовірним, а отже такий результат не може бути використаний як належний та допустимий доказ. 
Зазначає, що дії працівника поліції, який повідомив заздалегідь визначену дату та час розгляду справи, виходять за межі його повноважень та свідчать про порушення встановленої процедури. 
Звертає увагу, що під час розгляду справи суд першої інстанції допустив істотні порушення норм процесуального права, оскільки розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , не забезпечивши його належне повідомлення про дату, час і місце судового розгляду. 
Крім того просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, вважає, що він пропущений з поважних причин, оскільки ОСОБА_1 копію постанови не отримував, а дізнався про неї від захисника лише 22.04.2026.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, подавши письмову заяву про розгляд апеляційної скарги у їх відсутність. 

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно з вимогами ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою) правомочним розглядати скаргу.
З врахуванням того, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 , а про судове рішення, яке оскаржується, правопорушник дізнався лише 22 квітня 2026 року, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови Полонського районного суду від 14 квітня 2026 року та вважає за необхідне його поновити. 

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги закону при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані в повній мірі.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.

Фактичні обставини огляду, підстави та процедура його проведення, повністю узгоджуються з вимогами закону.
Дані відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції достатньо повно відображають обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, узгоджуються із ними і не викликають жодних сумнівів у їх відповідності фактичним обставинам справи. Так, відеозапис містить необхідну інформацію щодо обставин, які підлягають встановленню, зокрема, фактичні дані, які вказують на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в комендантську годину та був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування з правопорушником працівники поліції виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, який ОСОБА_1 пройшов, однак не погодився з результатом. Від проходження огляду в закладі охорони здоров`я правопорушник відмовився.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляд справи, призначений на 14 квітня 2026 року, спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції (а.с.7), відповідно до якого правопорушника належним чином повідомлено про дату, час і місце судового розгляду. 
Відсутнє у даній справі і порушення права на доступ до правосуддя, так як неявка без поважних причин у судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, котра повідомлена про місце, дату і час судового розгляду, що підтверджується змістом адміністративного протоколу та відеозаписом, давала можливість місцевому суду розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги про те, що повідомлення працівником поліції дати та часу судового розгляду справи виходило за межі його повноважень та свідчить про порушення процедури є безпідставними та не впливають на законність оскаржуваного судового рішення.
Сам по собі факт зазначення у процесуальних документах інформації про орієнтовну дату, час чи місце розгляду справи не є призначенням судового засідання працівником поліції та не свідчить про втручання у повноваження суду. Остаточне вирішення питання щодо відкриття провадження, призначення справи до розгляду, визначення дати та часу судового засідання належить виключно до компетенції суду.
При цьому апелянтом не наведено жодних доказів того, що зазначення відповідної інформації працівником поліції фактично обмежило процесуальні права правопорушника або позбавило останнього можливості брати участь у судовому розгляді, надавати пояснення, заявляти клопотання чи користуватися правовою допомогою. Посилання захисника на можливе введення в оману особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ґрунтується виключно на припущеннях та не підтверджується жодними належними і допустимими доказами.
Відповідно до усталеної судової практики, не кожне процесуальне порушення є безумовною підставою для скасування судового рішення. Істотним є лише таке порушення, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи чи позбавлення особи можливості реалізувати свої процесуальні права. У даному випадку апелянт не довів наявності будь-яких негативних наслідків для реалізації ОСОБА_1 свого права на захист, гарантованого статтею 268 КУпАП.
Отже, наведені доводи мають формальний характер, не свідчать про порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та не спростовують законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції. 

Доводи апеляційної скарги про те, що газоаналізатор «Drager Аlcotest 6810», за допомогою якого проводився огляд правопорушника на стан алкогольного сп`яніння, не відповідає вимогам закону, є голослівними та не підтверджуються жодними доказами. Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що правопорушнику інкримінується відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а не керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Твердження апелянта про порушення працівниками поліції порядку та процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння апеляційний суд до уваги не приймає та вважає, що останніми дотримано вимоги закону під час проведення такого огляду. 
Отже, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених апеляційним судом доказів, які є належними та достатніми для такого висновку.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.
Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
Адміністративне стягнення на правопорушника накладено у відповідності до вимог ст.ст.33, 34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру скоєного, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України. 
За таких обставин, враховуючи підвищену суспільну небезпечність правопорушень, пов`язаних з керуванням транспортними засобами у стані сп`яніння та відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає, що накладене адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень. 
Таким чином, при апеляційному розгляді справи істотних порушень норм процесуального права не виявлено, підстав для скасування чи зміни постанови місцевого суду не встановлено. 
З огляду на викладене, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 14 квітня 2026 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду        І.В. Вітюк