Справа № 352/994/26
Провадження № 2/352/1068/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі судді Гриньків Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» про захист прав споживача, визнання нарахувань незаконними та перерахунок заборгованості за договором позики,-
В С Т А Н О В И В :

І. Короткий зміст позовних вимог.
22.04.2026 року позивач звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" про захист прав споживачів, визнання нарахувань незаконними та перерахунок заборгованості за договором позики.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 05 жовтня 2025 року між позивачем — ОСОБА_1 та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» було укладено договір позики № 7847998 на таких умовах: сума позики — 2 300,00 грн, строк — 30 днів (до 03.11.2025), фіксована процентна ставка — 0,01% на день. Загальна сума відсотків за весь строк дії Договору з складала 6,67 грн. 20 лютого 2026 року ТОВ «Сіроко фінанс» відступило право вимоги за Договором на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі Договору факторингу № 20022026/4 від 20.02.2026. відповідач заявляє суму заборгованості 7 590,00 грн, з яких – 2300 грн – тіло кредиту, 6,67 грн – відсотки за користування кредитом, 683,33 грн – комісія за надання кредиту та 4600 грн – пеня за прострочення.
Позивач посилаючись на пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України зазначає, що позичальника звільнено від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення своїх кредитних (боргових) зобов`язань у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування. Крім цього, вважає, що комісія за надання кредиту в розмірі 683,33 грн суперечить частині 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та є класичним прикладом несправедливої умови договору. При цьому позивач не ухиляється від виконання законного грошового зобов`язання — він готовий погасити реальну заборгованість у розмірі 2 306,67 грн (тіло позики та відсотки), однак категорично заперечує проти сплати незаконно нарахованих пені (4 600,00 грн) та комісії (683,33 грн).
Просить визнати нарахування пені у розмірі 4 600,00 грн за договором позики № 7847998 від 05.10.2025 та відмову списати її, а також нарахування комісії «за надання позики» у розмірі 683,33 грн за договором позики № 7847998 від 05.10.2025 як несправедливу умову договору відповідно до статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», що суперечить статтям 1046, 1054 Цивільного кодексу України, а також зобов`язати ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» незаконними та здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за договором позики № 7847998 від 05.10.2025, виключивши з її складу незаконно нараховані пеню (4 600,00 грн) та комісію (683,33 грн), та встановити розмір заборгованості у сумі 2 306,67 грн (дві тисячі триста шість гривень 67 копійок), що складається з: основного боргу — 2 300,00 грн та відсотків за користування позикою — 6,67 грн.
ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи.
Від представника відповідача до суду надійшов відзив, в якому представник зазначив, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» є неналежним відповідачем у даній справі з огляду на те, що кредитний договір з ОСОБА_1 не укладало. В той же час представник відповідача вказав, що жодних заперечень з приводу того, що ОСОБА_1 не погодився з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання договору позивачем висловлено не було. Обставини укладення договору позивачем не спростовано належними та допустимими доказами. Позивач підписавши вищезазначений договір, засвідчив, що він погодився на отримання у кредит коштів саме на умовах, що визначені у запропонованих договорах, а отже, волевиявлення сторін на укладення і підписання договорів були вільними. А отже вважає, що ОСОБА_1 не довів належними доказами підстави для визнання нарахувань незаконними за договором позики № 7847998 або перерахунку заборгованості за ним. Позовну заяву ОСОБА_1 просила залишити без задоволення.
У відповіді на відзив позивач зазначив, що аргументи відзиву є безпідставними. Лист від 29.04.2026, виданий самим відповідачем, спростовує його ж аргументи про неналежність як відповідача. Відповідач власним листом підтвердив, що є уповноваженою особою щодо управління та зміни розміру заборгованості позивача; свідомо змішує «карантинний» мораторій 2020 року та «воєнний» імунітет позичальника за п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України з метою введення суду в оману; не навів жодного правового обґрунтування законності комісії «за надання позики»; у власному листі переплутав складові заборгованості, яку стягує. Просив позов задовольнити.
Позивач у заяві просив позовні вимоги задовольнити та розглянути цю справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі в підсистемі «Електронний суд».
ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі.
Згідно ухвали судді від 24.04.2026 року постановлено відкрити провадження вказану цивільну справу та її розгляд здійснювати в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 
Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.
ІV. Фактичні обставини справи.
Судом встановлено, що 05 жовтня 2025 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» було укладено договір позики № 7847998 на таких умовах: сума позики — 2 300,00 грн, строк — 30 днів (до 03.11.2025), фіксована процентна ставка — 0,01% на день. Загальна сума відсотків за весь строк дії договору з складала 6,67 грн. 
Комісія 29,71% від суми позики, зазначеної в п.п.2.1. п.2 договору – 683,33 грн.
При цьому відповідно до п. 1.2. Комісія – грошові кошти, що нараховуються на суму позики, і є платою за надання такої позики, та є складовою загальних витрат за споживчим кредитом.
Згідно п. 3 договору позикодавець надає позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування Позикою, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника(за наявності) та третіх осіб за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що зазначена у додатку № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною.
Відповідно до п. 4 договору проценти за цим договором нараховуються щоденно, починаючи з наступного дня за датою надання позики, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою, до повного погашення заборгованості за договором, включаючи день такого погашення. Комісія нараховується в дату надання позики (в момент надання позики), у визначеному п.п.2.4. п.2 договору розмірі. 
У відповідності до п. 18 договору у разі невиконання позичальником умов цього договору (неповернення у встановлені умовами договору строки суми позики), у випадку коли сума позики, зазначена в п. 2 договору, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування коштами позики понад встановлений договором строк позикодавець має право нараховувати пеню в розмірі, визначеному п. 2 договору за кожен день такого понадстрокового користування, з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. 
Вказаний договір був підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором tL37g0 (доказ в електронному вигляді).
В додатку №1 до договору позики наведена таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, згідно якого дата видачі кредиту 05.10.2025 року, дата платежу – 03.11.2025 року, кількість днів у розрахунковому періоді - 30, сума кредиту - 2300 грн, проценти за користування кредитом – 6,67 грн, комісія за надання кредиту – 683,33 грн (доказ в електронному вигляді).
ОСОБА_1 звертався і заявою-вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» щодо перерахунку заборгованості за договором позики № 7847998 від 05.10.2025 р., в якій просив дійснити повний перерахунок заборгованості за договором № 7847998 від 05.10.2025 р. та встановити її у розмірі 2306,67 грн; виключити з розрахунку суму незаконної комісії у розмірі 683,33 грн, оскільки надання кредиту є обов`язком кредитора за законом (ст. 1054 ЦКУ), а не додатковою послугою; обмежити нарахування заборгованості наступними складовими: 2300,00 грн — сума наданої позики (тіло кредиту); 6,67 грн — проценти за користування кредитом за ставкою 0,01% на день протягом строку дії договору, як це передбачено Таблицею обчислення вартості кредиту (дока в електронному вигляді).
У відповідь на заяву ОСОБА_1 відповідач повідомив листом про те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» може запропонувати наступні лояльні умови погашення заборгованості: за умови оплати 5315 грн. за кредитним договором № 7847998, у ТОВ «ФК «ЄАПБ» у подальшому будуть відсутні фінансові вимоги за даним Кредитним договором (дока в електронному вигляді).
20 лютого 2026 року ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» відступило право вимоги на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» на підставі Договору факторингу № 20022026/4 від 20.02.2026. в тому числі і за Договором № 7847998 від 05.10.2025 року, боржником за яким є позивач на суму заборгованості 7 590,00 грн, з яких: 2300 грн – тіло кредиту, 6,67 грн – відсотки за користування кредитом, 683,33 грн – комісія за надання кредиту та 4600 грн – пеня за прострочення.
Згідно листа ТОВ «ФК «ЄАПБ» № 011345182/ФК 333 від 29.04.2026 ОСОБА_1 , зазначено зокрема, що 20.02.2026 між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СІРОКО ФІНАНС" (далі — первісний кредитор) та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №20022026/4 (далі — Договір факторингу), відповідно до умов якого та згідно Реєстру боржників від 20.02.2026, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 (далі - Позичальник) за договором № 7847998 від 05.10.2025 (далі — кредитний договір) у розмірі 7 590 грн, з яких: - 2 300 грн. - сума боргу за основною сумою боргу; - 6,67 грн. – сума боргу за відсотками; - 4 600.00 грн. - сума боргу по комісії; - 683,33 грн. - сума боргу за пенею/штрафами. Заборгованість нараховувалася первісним кредитором станом на дату відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань та вживає дії щодо врегулювання заборгованості виключно у розмірі отриманих прав вимоги. Станом на сьогодні, на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надходило жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором. Повідомлено, що у період дії воєнного стану в Україні, ТОВ «ФК «ЄАПБ» робить кроки на зустріч позичальникам шляхом застосування різних лояльних умов погашення заборгованості, які розглядаються індивідуально по кожному кредитному договору, при цьому з урахуванням пропозицій та можливостей самих Позичальників (дока в електронному вигляді).
V.Мотиви з яких виходить суд та норми права.
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ЦК України.
За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 651 ЦК України).
Частиною 1 статті 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Щодо одноразової комісії за надання кредиту.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит додатка 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) вказано, що відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. 
Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 20 вересня 2024 року у справі № 331/2974/23 (провадження N 61-7620св24).
Щодо стягнення пені.
Пунктом 18 розділу Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тобто, в даному випадку законодавством звільнено позичальника від сплати неустойки(штрафу, пені) за прострочення своїх кредитних (боргових) зобов`язань.
У постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі № 910/8349/22 суд виснував щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України.
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Щодо способу захисту прав позивача.
Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність (пункт 4 та 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, третя, четверта статті 12, частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).
Задоволення вимоги боржника зобов`язати кредитора перерахувати заборгованість за договором (аналогічно, як і списати якусь її частину, якої стосується спір) може бути способом захисту права боржника на мирне володіння майном. Якщо він не має наміру сплачувати борг, бо не згоден із визначеним кредитором розміром, а кредитор на вимогу боржника суму заборгованості не перераховує та не звертається до суду за її стягненням, то боржник надалі одержуватиме від кредитора вимоги про сплату боргу у розмірі, визначеному кредитором, із яким боржник не погоджується. Це може провокувати останнього помилково, всупереч волі сплатити суму боргу (пункт 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 (провадження № 14-53цс21)).
VІ. Висновки суду.
Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.
Судом встановлено, що 05.10.2025 року між відповідачем та ТОВ «Сіроко фінанс» укладений договір позики № 7847998 в електронній формі в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» на суму 2300 грн строком на 30 днів, зі сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 683,33 грн, шляхом переказу на його банківську картку та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% від суми кредиту за кожен день користування, що в загальному становить 6,67 грн.
В подальшому відповідач правомірно набув право вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 по договору № 73188263 від 25.02.2025 року.
В пункті 2.4 кредитного договору встановлено комісію за надання кредиту в розмірі 29,71% від суми позики, що становить 683,33 грн. Розмір комісії, встановлений цим пунктом договору залишається незмінним протягом всього строку (терміну) договору. 
Виходячи з аналізу Закону України «Про споживче кредитування» така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Отже, спеціальним законодавством України прямо визначена можливості відповідача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від позичальника (в т.ч. і в судовому порядку).
Отже, посилання позивача на незаконність нарахування комісії за надання кредиту, суд відхиляє, оскільки розмір і порядок нарахування комісії було встановлено відповідними умовами кредитного договору, з якими він при укладанні договору був ознайомлений, погодився і зобов`язався неухильно дотримуватись, підписавши кредитний договір.
В той же час, з урахуванням положень п. 18 розділу Прикінцевих та перехідних положень ЦК України суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання ТОВ «ФК «ЄАПБ» здійснити перерахунок заборгованості шляхом списання нарахованої пені за кредитним договором №7847998 у розмірі 4600 грн, оскільки в період дії на території України воєнного стану з 24.02.2022 року по даний час передбачаються особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань, зокрема, списання сум неустойки (штрафу, пені).
Разом з тим, щодо вимоги про визнання нарахування пені у розмірі 4600 грн та відмові списати її незаконними, то суд зазначає, що у даному випадку належним способом захисту порушеного права є саме зобов`язання відповідача списати ОСОБА_1 заборгованість по пені, оскільки задоволення такої вимоги призведе до віднослення порушеного права.
З огляду на зазначене позов слід задовольнити частково.
VІІ. Судові витрати.
Згідно із ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.
Тому пропорційно до суми задоволених позовних вимог з відповідача слід стягнути в дохід державного бюджету 1 064, 96 гривень судового збору як за одну вимогу немайнового характеру, яка задоволена судом.
На підставі вищевикладеного, ст.625, 626, 628, 638, 639, 1048, 1049, 1050,1054, ст.3,11,12 Закону України "Про електронну комерцію", та керуючись ст.258, 259, 264,265,268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» про захист прав споживача, визнання нарахувань незаконними та перерахунок заборгованості за Договором позики, задовольнити частково.
Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» списати ОСОБА_1 заборгованість по пені в розмірі 4600 (чотири тисячі шістсот) грн за договором № 7847998 від 05.10.2025 року.
В задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» в дохід державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн 96 коп.
Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", вул Лісова, будинок 2, місто Бровари, Броварський р-н, Київська обл., 07400, ЄДРПОУ: 35625014.
Рішення складене у повному обсязі 16.06.2026 року.

Суддя Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області     Гриньків Д.В.