ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2026 року м. Чернігів Справа № 620/4070/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді - Бородавкіної С.В.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Північного квартирно-експлуатаційного управління про визнання протиправними та скасування пунктів наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) 10.04.2026 через підсистему «Електронний Суд» звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( далі – в/ч НОМЕР_1 , відповідач 1), Північного квартирно-експлуатаційного управління (далі – Управління, відповідач 2), у якому просить:
- визнати протиправним та скасувати пункти 1, 2, 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.03.2026 №31 «Про результати службового розслідування»;
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Північного квартирно-експлуатаційного управління Сил логістики Збройних Сил України (з основної діяльності) від 01.04.2026 №9 «Про притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності».
Свої вимоги мотивує тим, що службове розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця. Однак до проведення службового розслідування відносно позивача жодним чином не залучався начальник Північного КЕУ, як безпосередній керівник, що в повній мірі суперечить частині другій статті 85 Дисциплінарного статуту ЗСУ та свідчить про недотримання процедури його проведення. Крім того, відповідно до приписів статті 91 Дисциплінарного статуту ЗСУ заборонено за одне правопорушення накладати кілька дисциплінарних стягнень та накладати стягнення на весь особовий склад підрозділу замість притягнення до дисциплінарної відповідальності безпосередньо винних осіб. Проте, всупереч приписам статті 61 Конституції України та статті 91 Дисциплінарного статуту ЗСУ до позивача фактично було застосовано кілька дисциплінарних стягнення за одне правопорушення: спочатку застосовано зауваження на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 13.03.2026 №31 «Про результати службового розслідування», а потім застосовано зауваження на підставі наказу начальника Північного КЕУ Сил логістики Збройних Сил України (з основної діяльності) від 01.04.2026 №9 «Про притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності». При цьому, друге дисциплінарне стягнення було накладене після застосування першого, без скасування або визнання незаконним попереднього дисциплінарного стягнення, що свідчить про фактичне повторне притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за нібито вчинене правопорушення. Але чинне законодавство не передбачає можливості «додаткового» або «уточнюючого» дисциплінарного стягнення після вже застосованого, якщо йдеться про ті самі фактичні обставини та один і той самий проступок. Кожне дисциплінарне стягнення є самостійним заходом юридичної відповідальності, а тому повторне його застосування порушує принцип юридичної визначеності та заборону подвійного покарання.
Ухвалою суду від 22.04.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачам 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов. 
Ухвалою суду від 12.06.2026 витребувано у відповідача 1 додаткові докази у справі.
Ухвалою суду від 18.06.2026 у задоволенні клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про залучення до участі у справі як третіх осіб 2 територіальне управління внутрішнього аудиту та військової частини НОМЕР_2 відмовлено.
У встановлений судом строк від відповідача 1 надійшов відзив на позов, у якому зазначено, що під час проведення службового розслідування був підтверджений, виявлений представниками 2 територіального управління внутрішнього аудиту Служби внутрішнього аудиту Міністерства оборони України під час проведення внутрішнього аудиту в/ч НОМЕР_2 факт зайвого перерахування податку на додану вартість під час закупівлі запасних частин для транспортних засобів військовою частиною НОМЕР_2 на суму 4 170,00 грн. Зазначений випадок стався внаслідок не забезпечення ощадливого витрачання коштів, недотримання процедури проведення оборонних закупівель та укладання господарських угод, порушення платіжно-розрахункової дисципліні з боку посадових осіб в/ч НОМЕР_2 , чим була завдана державі в особі в/ч НОМЕР_2 матеріальна шкода. Причинами виникнення матеріальної шкоди була протиправна поведінка зокрема колишнього командира в/ч НОМЕР_2 полковника ОСОБА_1 , який наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 26.09.2025 № 770 призначений на посаду заступника начальника управління – начальника відділу експлуатації фондів Північного квартирно-експлуатаційного управління, та підписав договір закупівлі запасних частин від 14.06.2024 №81 без письмового погодження проекту договору з помічником командира з фінансово-економічної роботи начальником фінансово-економічної служби в/ч НОМЕР_2 та з помічником командира з правової роботи. Таким чином, неправомірні дії позивача полягали в тому, що він, перебуваючи на посаді командира в/ч НОМЕР_2 , не організував належну внутрішню службу у підпорядкованій військовій частині, не забезпечив ощадливе витрачання коштів, дотримання процедур оборонних закупівель, укладання господарських угод та підписав договір закупівлі запасних частин від 14.06.2024 №81 без письмового погодження проекту договору з помічником командира з фінансово-економічної роботи – начальником фінансово-економічної служби в/ч НОМЕР_2 та з помічником командира з правової роботи в/ч НОМЕР_2 . Вказані вище неправомірні дії призвели до безпідставної сплати в/ч НОМЕР_2 суми податку на додану вартість за договором закупівлі запасних частин від 14.06.2024 №81 в розмірі 4 170,00 грн, чим була завдана державі матеріальна шкода.
У встановлений судом строк від відповідача 2 відзив на позов не надійшов.
Від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що позиція відповідача 1 прямо суперечить частині 2 статті 85 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних сил України» від 24.03.1999 №551-XIV та абзацу 2 пункту 12 розділу III Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371. Оскільки законодавець прямо встановлює обов`язкову процесуальну гарантію – участь саме безпосереднього начальника військовослужбовця, без будь-якого застереження щодо визначення такого начальника станом на момент вчинення правопорушення. На момент видання наказу командира в/ч НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) від 27.01.2026 №34 «Про призначення службового розслідування» та протягом усього часу його проведення позивач перебував у штаті Північного квартирно-експлуатаційного управління на посаді заступника начальника управління – начальника відділу експлуатації фондів Північного квартирно-експлуатаційного управління. Отже, в розумінні Дисциплінарного статуту ЗСУ та Порядку №608, безпосереднім начальником ОСОБА_1 був начальник Північного квартирно-експлуатаційного управління. Відсутність начальника Північного квартирно-експлуатаційного управління під час службового розслідування – це не «технічна помилка», а грубе порушення процедури проведення службового розслідування. Додатково зазначено, що подальше видання начальником Північного квартирно-експлуатаційного управління наказу від 01.04.2026 №9 «Про притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності» є повторною реалізацією дисциплінарної відповідальності за одне і те саме правопорушення, що суперечить принципу non bis in idem, положенням статті 61 Конституції України та приписам статті 91 Дисциплінарного статуту ЗСУ. Крім того, зазначено, що описова частина акту службового розслідування від 05.03.2026 вх. №1920 не відповідає пункту 3 розділу V Порядку №608, оскільки не містить даних про освіту позивача, у чому конкретно полягає зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби, причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась, заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.
Від відповідача 1 надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначено, що начальник Північного квартирно-експлуатаційного управління Сил логістики Збройних Сил України не є ключовим суб`єктом, який надає характеристику військовослужбовцю. Під час службового розслідування досліджувались питання виконання позивачем обов`язків військової служби виключно на посаді командира військової частини НОМЕР_2 та надавалась оцінка його діям і ставленню до службових обов`язків саме під час перебування на посаді командира в/ч НОМЕР_2 , де його безпосереднім начальником був командир в/ч НОМЕР_1 , який призначив службове розслідування і відповідав за військову дисципліну під час проходження позивачем військової служби на посаді командира в/ч НОМЕР_2 , а тому мав право надавати позивачу службову характеристику та визначати вид дисциплінарного стягнення. Начальник Північного квартирно-експлуатаційного управління Сил логістики Збройних Сил України не має повноважень впливу на визначення виду дисциплінарного стягнення, оскільки не є ні начальником, ні підлеглим командира в/ч НОМЕР_1 , а тому не повинен був залучатись до проведення службового розслідування, у зв`язку з чим процедура проведення службового розслідування була дотримана. Щодо доводів позивача про його подвійне притягнення до дисциплінарної відповідальності, зазначено, що позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинене ним правопорушення лише відповідно до пункту 1 наказу начальника Північного квартирно-експлуатаційного управління Сил логістики Збройних Сил України (з основної діяльності) від 01.04.2026 №9 “Про притягнення до дисциплінарної відповідальності”, яким позивачу була оголошена догана на підставі відповідного клопотання, поданого на виконання пунктів 1, 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.03.2026 №31 “Про результати службового розслідування”. Додатково зазначено, що акт службового розслідування (вх. № 1920 від 05.03.2026) був складений у відповідності до зразка зазначеного у Методичних рекомендаціях щодо проведення службового розслідування (перевірки) в Збройних Силах України, затверджених Начальником Генерального штабу – Головнокомандувачем Збройних Сил України 05.04.2019. Отже позивач в позовній заяві жодних доказів виконання ним вимог статей 11, 16, 58, 59, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пунктів 3.1.3, 3.1.9, 5.7.4 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 № 300, пункту 1.8 Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, затверджених наказом Міністерства оборони України від 22.05.2017 №280 “Про організацію фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України”, а також доказів правомірності свої дій не надав.
Розглянувши подані документи і матеріали, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_2 на посаді командира в/ч НОМЕР_2 , що підтверджується посвідченням офіцера серії НОМЕР_3 (а.с.12-13).
На підставі доповіді командиру в/ч НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 (вх. №164/р від 22.01.2026) та наказу командира в/ч НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 27.01.2026 №34 «Про призначення службового розслідування», комісією було проведено службове розслідування, з метою з`ясування причин та умов, що сприяли виникненню порушення з зайвого (безпідставного) перерахування ПДВ, чим допущено незаконних витрат коштів на загальну суму 9,39 тис.грн, а також встановлення ступеню вини посадових осіб в/ч НОМЕР_2 , чиї дії або бездіяльність стали причиною правопорушення (а.с.13 зворот-14).
За результатами перевірки складено акт службового розслідування (а.с.20-34).
Відповідно до пунктів 1, 2, 3 наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 13.03.2026 №31 про результати службового розслідування за порушення вимог статей 11, 16, 58, 59, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пунктів 3.1.3, 3.1.9, 5.7.4 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 № 300, пункту 1.8 Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, затверджених наказом Міністерства оборони України від 22.05.2017 №280 “Про організацію фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України”, заступника начальника управління — начальника відділу експлуатації фондів Північного квартирно-експлуатаційного управління (колишнього командира військової частини НОМЕР_2 ) полковника ОСОБА_1 , внаслідок неправомірних дій якого було безпідставно сплачено військовою частиною НОМЕР_2 суму податку на додану вартість за договором закупівлі запасних частин від 14.06.2024 №81 в розмірі 4 170,00 грн, притягнути до дисциплінарної відповідальності та визначити дисциплінарне стягнення - зауваження.
З метою притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника управління - начальника відділу експлуатації фондів Північного квартирно-експлуатаційного управління (колишнього командира військової частини НОМЕР_2 ) полковника ОСОБА_1 направлено акт службового розслідування, витяг з наказу про результати службового розслідування та клопотання про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальнику Північного квартирно-експлуатаційного управління.
З метою вирішення питання про притягнення заступника начальника управління - начальника відділу експлуатації фондів Північного квартирно- експлуатаційного управління (колишнього командира військової частини НОМЕР_2 ) полковника ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності у розмірі 1 390,00 грн (одна тисяча триста дев`яносто гривень 00 копійок), відповідно до частини 2 статті 11 Закону України “Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі”, надіслано у п`ятиденний строк із дня закінчення службового розслідування відповідні матеріали до Північного квартирно- експлуатаційного управління (а.с.17-19).
Згідно із витягом із наказу начальника Північно квартирно-експлуатаційного управління Сил логістики Збройних Сил України (з основної діяльності) від 01.04.2026 №9 полковнику ОСОБА_1 , заступнику начальника управління - начальнику відділу експлуатації фондів Північного квартирно-експлуатаційного управління Сил логістики Збройних Сил України, за порушення вимог статей 11, 16, 58, 59, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пунктів 3.1.3, 3.1.9 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 №300, пункту 1.8 Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, затверджених наказом Міністерства оборони України від 22.05.2017 №280, оголошено зауваження (а.с.34 зворот-35).
Вважаючи пункти 1, 2, 3 наказу в/ч НОМЕР_1 від 13.03.2026 №31 «Про результати службового розслідування» та наказ від 01.04.2026 №9 начальника Північного квартирно-експлуатаційного управління Сил логістики Збройних Сил України (з основної діяльності) «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-ХІІ).
Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.
Згідно із частиною четвертою статті 2 Закону № 2232-ХІІ порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371, затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі - Порядок № 608).
Згідно із абз. 4 пункту 2 розділу I Порядку № 608 службове розслідування - це комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.
Пунктом 3 розділу ІІ Порядку № 608 визначено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).
Пунктами 1, 3 розділу ІІІ Порядку № 608 встановлено, що рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.
Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).
Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.
Пунктами 13, 14 розділу ІІІ Порядку № 608 передбачено, що службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць. Загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців. До строку службового розслідування не зараховується час перебування військовослужбовця, стосовно якого проводиться розслідування, у відпустці, на лікуванні або час відсутності з інших документально підтверджених поважних причин. Перенесення строків проведення службового розслідування здійснюється за відповідним наказом посадової особи, яка призначила службове розслідування.
Згідно із пунктами 8, 9 розділу ІІІ Порядку № 608 особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування. Посадові (службові) особи Збройних Сил зобов`язані надавати письмові пояснення по суті предмета службового розслідування та поставлених їм питань, а за попередньою згодою керівника - документи чи матеріали відповідно до своїх службових обов`язків.
Відповідно до пунктів 1, 3 розділу ІV Порядку № 608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення. У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.
Військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.
Як вбачається з пункту 1 розділу V Порядку № 608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.
Відповідно до пункту 3 розділу V Порядку № 608, в описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.
Згідно із вимогами пункту 6 розділу V Порядку № 608 після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.
Пунктом 1 розділу VІ Порядку № 608 визначено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.
Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Відповідно до вимог пункту 2 розділу VІ Порядку № 608 дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.
Одночасно суд вважає за доцільне зазначити, що проведення службового розслідування не є обов`язковою передумовою для притягнення військовослужбовця навіть до дисциплінарної відповідальності. Призначення службового розслідування є правом, а не обов`язком особи, яка ухвалює рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.
Вказана позиція зазначена в постанові Верховного суду від 13.06.2024 по справі №420/9472/23.
Відповідно до частини другої статті 3 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV (далі - Статут), порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються законами України, положеннями про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 9 Статуту визначено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців, зокрема, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
В силу статті 16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Відповідальність військовослужбовців закріплюється статтями 26, 27 Статуту, відповідно до яких військовослужбовці, залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини, несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення.
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №551-XIV (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ).
Відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту ЗСУ, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Згідно із ст.3 Дисциплінарного статуту ЗСУ, військова дисципліна досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення; чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.
Стаття 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ визначає, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Актом службового розслідування від 05.03.2026 зафіксовано, що у період з 15.10.2025 по 26.12.2025 проведено внутрішній аудит в/ч НОМЕР_2 представниками НОМЕР_4 територіального управління внутрішнього аудиту Служби внутрішнього аудиту Міністерства оборони України. За результатами проведення аудиту був складений аудиторський звіт від 26.12.2025 №532/29/29 (а.с.98-154). 
Аудитом встановлено випадки закупівлі в/ч НОМЕР_2 запасних частин для транспортних засобів за договорами з постачальниками, якими було передбачено сплату податку на додану вартість, та помилково зазначено суму податку на додану вартість відповідно до товарної накладної, а саме:
договір поставки від 10.06.2024 № 77, укладений з ФОП ОСОБА_3 на закупівлю запасних частин на суму 31 318,00 грн, з них ПДВ 5 219,67 грн (видаткова накладна від 10.06.2024 № 102);
договір поставки від 14.06.2024 №81, укладений з малим приватним підприємством “УКРКОМТРАНС” на закупівлю запасних частин (тент автомобільний) на суму 25 020,00 грн, з них ПДВ 4 170,00 грн (видаткова накладна від 14.06.2024 № РН-0000021).
Безпідставне включення ПДВ до вартості запасних частин призвело до зайвого перерахування коштів на суму 9 389,67 грн.
До аудиту не надано документи, що підтверджували повернення зазначеними вище постачальниками надмірно сплачених сум податку на додану вартість.
Розслідуванням встановлено в/ч НОМЕР_2 було заключено договір поставки від 14.06.2024 №81, укладений з малим приватним підприємством «УКРКОМТРАНС» на закупівлю запасних частин (тент автомобільний) на суму 25 020,00 грн, з них ПДВ 4 170,00 грн (видаткова накладна від 14.06.2024 № РН-0000021).
Оборонна закупівля, за наслідком якої був укладений зокрема, Договір №81 повинна була здійснена у порядку проведення спрощених закупівель, визначених Законом України “Про публічні закупівлі” (прямим договором), без використання електронної системи закупівель без оприлюднення звіту про договір про закупівлю, укладеного без використання електронної системи закупівель, яка була формально дотримана посадовими особами в/ч НОМЕР_2 .
У звітний період керівним складом, відповідальним за організацію процесу оборонних закупівель та при укладенні, в тому числі Договору №81 (відали військовим господарством) був, зокрема, командир в/ч НОМЕР_2 полковник ОСОБА_1 .
Під час дослідження Договору №81 було встановлено, що сума (ціна) договору рахується і вказана з ПДВ.
Предметом закупівель по Договору №81 є тент автомобільний для автомобіля HMMWV.
Відповідно до видаткової накладної від 14.06.2024 № РН-0000021 на виконання прийнятих зобов`язань по Договору №81 військовою частиною НОМЕР_2 було сплачено на рахунок малого приватного підприємства «УКРКОМТРАНС» суму 25 020,00 грн, з них 4 170,00 грн ПДВ.
Таким чином під час службового розслідування був підтверджений, виявлений аудитом факт зайвого перерахування податку на додану вартість під час закупівлі запасних частин для транспортних засобів військовою частиною НОМЕР_2 на суму 4 170,00 грн.
Зазначений випадок стався внаслідок недотримання процедури проведення оборонних закупівель з боку посадових осіб військової частини НОМЕР_2 .
Колишній командир військової частини НОМЕР_2 полковник ОСОБА_1 під час підписання ним зокрема, Договору №81 не забезпечив обов`язкове попереднє письмове погодження його проекту з помічником командира з фінансово-економічної роботи – начальником фінансово-економічної служби в/ч НОМЕР_2 майором ОСОБА_4 та з помічником командира з правової роботи в/ч НОМЕР_2 майором юстиції ОСОБА_5 .
У колишнього командира в/ч НОМЕР_2 полковника ОСОБА_1 , відбір пояснень не проводився у зв`язку з тим, що він відповідно до п. 1 наказу командира в/ч НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 20.08.2025 № 245 виключений із списків особового складу частини, в зв`язку із вибуттям до нового місця служби - військової частини НОМЕР_5 (а.с.25 зворот).

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 13.03.2026 №31 про результати службового розслідування за порушення вимог статей 11, 16, 58, 59, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пунктів 3.1.3, 3.1.9, 5.7.4 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 № 300, пункту 1.8 Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, затверджених наказом Міністерства оборони України від 22.05.2017 №280 “Про організацію фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України”, заступника начальника управління — начальника відділу експлуатації фондів Північного квартирно-експлуатаційного управління (колишнього командира військової частини НОМЕР_2 ) полковника ОСОБА_1 , внаслідок неправомірних дій якого було безпідставно сплачено військовою частиною НОМЕР_2 суму податку на додану вартість за договором закупівлі запасних частин від 14.06.2024 №81 в розмірі 4 170,00 грн, притягнуто до дисциплінарної відповідальності та визначено дисциплінарне стягнення - зауваження.
З метою притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника управління - начальника відділу експлуатації фондів Північного квартирно-експлуатаційного управління (колишнього командира військової частини НОМЕР_2 ) полковника ОСОБА_1 направлено акт службового розслідування, витяг з наказу про результати службового розслідування та клопотання про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальнику Північного квартирно-експлуатаційного управління.
З метою вирішення питання про притягнення заступника начальника управління - начальника відділу експлуатації фондів Північного квартирно- експлуатаційного управління (колишнього командира військової частини НОМЕР_2 ) полковника ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності у розмірі 1 390,00 грн (одна тисяча триста дев`яносто гривень 00 копійок), відповідно до частини 2 статті 11 Закону України “Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі”, надіслано у п`ятиденний строк із дня закінчення службового розслідування відповідні матеріали до Північного квартирно- експлуатаційного управління (а.с.17-19).
Згідно із витягом із наказу начальника Північно квартирно-експлуатаційного управління Сил логістики Збройних Сил України (з основної діяльності) від 01.04.2026 №9 полковнику ОСОБА_1 , заступнику начальника управління - начальнику відділу експлуатації фондів Північного квартирно-експлуатаційного управління Сил логістики Збройних Сил України, за порушення вимог статей 11, 16, 58, 59, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пунктів 3.1.3, 3.1.9 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 №300, пункту 1.8 Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, затверджених наказом Міністерства оборони України від 22.05.2017 №280, оголошено зауваження (а.с.34 зворот-35).
Обґрунтовуючи позовну заяву позивач зазначає, що висновок службового розслідування є необґрунтованим, оскільки у ньому не доведено складу дисциплінарного проступку в його діяннях. Окремо позивач наголошує на процесуальних порушеннях, допущених комісією з розслідування. Зокрема, позивач зазначає, що у нього не відбирались пояснення при проведенні службового розслідування.
Щодо доводів позивача проте, що останній не надавав пояснення під час службового розслідування, суд зазначає, що особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право давати усні та письмові пояснення, робити заяви, подавати документи. Цьому праву кореспондує обов`язок викласти в акті перевірки мотиви, з яких відповідні пояснення, заяви відхиляються. 
Пояснення особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, є однією з важливих гарантій об`єктивного службового розслідування та захисту законних прав й інтересів особи від безпідставного застосування стягнення та інших негативних наслідків.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 815/1062/17 від 15.07.2021.
Крім того, суд зазначає, що саме лише відтворення в акті службового розслідування фабули певного правопорушення не є достатнім для того, щоб вважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.
Таким чином, на думку суду, відповідачем при визначенні порушених позивачем норм не дотримано принципу юридичної визначеності.
Юридичну визначеність необхідно розуміти через такі її складові: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права; право особи у своїх діях розраховувати на розумну та передбачувану стабільність існуючого законодавства та можливість передбачати наслідки застосування норм права (законні очікування).
Юридична визначеність передбачає, що законодавець повинен прагнути до чіткості та зрозумілості у викладенні норм права. Кожна особа відповідно до конкретних обставин має орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чітке розуміння щодо настання конкретних правових наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність норм права (абзаци четвертий - шостий підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 20 червня 2019 року № 6-р/2019) [2].
Конституційний Суд України виходить із того, що принцип правової визначеності не виключає визнання за органом державної влади певних дискреційних повноважень у прийнятті рішень, однак у такому випадку має існувати механізм запобігання зловживанню ними. Цей механізм повинен забезпечувати, з одного боку, захист особи від свавільного втручання органів державної влади у її права і свободи, а з другого - наявність можливості у особи передбачати дії цих органів (абзац третій підпункту 2.4 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 1-2/2016).
Крім того, у Рішенні Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 вказано, що юридичну визначеність слід розуміти через такі її складові елементи: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права; право особи у своїх діях розраховувати на розумну та передбачувану стабільність існуючого законодавства та можливість передбачати наслідки застосування норм права (легітимні очікування). Правова визначеність та принцип верховенства права є взаємопов`язаними, оскільки правова визначеність спрямована на чіткість та передбачуваність правового статусу особи, дій органів державної влади, їх посадових та службових осіб, недопущення безпідставного порушення чи обмеження прав і свобод людини і громадянина.
Повертаючись до спірних правовідносин, суд зазначає, що посилання лише на норми статей, які містять загальні визначення, позбавляє позивача можливості зрозуміти, за що саме він має нести відповідальність та як не допустити аналогічних ситуацій у майбутньому.
Крім того, заходи реагування у виді дисциплінарного стягнення є результатом встановлення істини у певній події, яка порушує вимоги дисципліни або належності виконання покладених на особу обов`язків з проходження служби. Такі заходи мають на меті попередити особу про необхідність дотримання встановлених до неї вимог, а також про можливість застосування більш суворого дисциплінарного стягнення у випадку повторних порушень дисципліни, що повинно спонукати службовця належним чином виконувати свої обов`язки та попередити, що усі наступні порушення не будуть залишені поза увагою
Суд вважає за необхідне наголосити, що підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, склад якого включає суб`єкт, суб`єктивну сторону, об`єкт і об`єктивну сторону.
Для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності необхідно, щоб був зафіксований факт порушення, вину військовослужбовця повністю доведено, встановлено ступінь його вини та з`ясовано причини і умови, що сприяли вчиненню ним правопорушення.
Так у службовому розслідуванні зазначено, що під час проведення внутрішнього аудиту в/ч НОМЕР_2 встановлено факт зайвого перерахування податку на додану вартість під час закупівлі запасних частин для транспортних засобів військовою частиною НОМЕР_2 на суму 4 170,00 грн.
Однак матеріальна шкода у розумінні Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців передбачає, що грошові кошти або майно безповоротно вибули з володіння держави без отримання еквівалента. А в даному випадку, військова частина сплатила 25 020,00 грн і отримала тент відповідно до видаткової накладної. Товар оприбуткований і використовується. Сума ПДВ (4 170,00 грн) була перерахована продавцю, який, як платник податків, зобов`язаний задекларувати цю суму і повернути її до Державного бюджету України у вигляді податкових зобов`язань. Тобто, кошти перейшли з рахунку військової частини через постачальника до Державного бюджету. Держава в цілому не зазнала жодних збитків та закупівля здійснена на дуже малу суму (25 тис. грн), що взагалі виключає ознаки масштабного зловживання.
Суд звертає увагу, що оскільки йдеться про застосування юридичної відповідальності, то відповідачем мав би бути доведений склад правопорушення. 
При цьому, службовим розслідуванням не було встановлено прямого причинного зв`язку між порушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням позивачем обов`язків військової служби, а формальне посилання відповідача 1 на те, що позивач, як командир військової частини, підписав договір закупівлі запасних частин від 14.06.2024 №81 без письмового погодження проекту договору з помічником командира з фінансово-економічної роботи – начальником фінансово-економічної служби в/ч НОМЕР_2 та з помічником командира з правової роботи в/ч НОМЕР_2 не може бути належним та допустимим доказом притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем 1 не доведено обґрунтованості висновків службового розслідування і відповідно пункти 1, 2, 3 наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 13.03.2026 №31 «Про результати службового розслідування» є протиправними та підлягають скасуванню. 
Оскільки наказ від 01.04.2026 №9 начальника Північного квартирно-експлуатаційного управління Сил логістики Збройних Сил України (з основної діяльності) «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» прийнятий на підставі неправомірного наказу, то його також необхідно скасувати.
Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги мають бути задоволені.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Північного квартирно-експлуатаційного управління про визнання протиправними та скасування пунктів наказів, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити у повному обсязі.
Визнати протиправним та скасувати пункти 1, 2, 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.03.2026 №31 «Про результати службового розслідування».
Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Північного квартирно-експлуатаційного управління Сил логістики Збройних Сил України (з основної діяльності) від 01.04.2026 №9 «Про притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності».

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 22 червня 2026 року.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ).
Відповідач 1: Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , АДРЕСА_2 ).
Відповідач 2: Північно квартирно-експлуатаційне управління (код ЄДРПОУ 26642345, вул.Оборонців Чернігова, буд.17, м.Чернігів, 14038).

Суддя С.В. Бородавкіна