Справа № 1109/4615/12
Провадження № 1/390/1/23

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.05.26 Кропивницький районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі – ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,
громадського захисника - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
підсудного - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кропивницький кримінальну справу по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, освіта вища, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.3 ст.190, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні суду перебуває кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.3 ст.190, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 КК України.
Підсудним  ОСОБА_6 заявлено відвід, який обґрунтований тим, що він неодноразово особисто спостерігав, як прокурор у даній справі заходила до кабінету судді поза межами судового засідання. Підсудний не стверджує як встановлений факт, що кожен окремий такий контакт сам по собі означає незаконний вплив на суд або наперед доводить упередженість судді. Однак саме систематичний характер позапроцесуальних контактів між суддею, яка розглядає справу, та прокурором як стороною обвинувачення, за відсутності сторони захисту, об`єктивно створює сумнів у дотриманні принципів рівності сторін, змагальності та видимості неупередженості суду. Ключовим у питанні відводу є не доведення "змови" чи прямого незаконного впливу, а наявність об`єктивного сумніву в неупередженості суду. У кримінальній справі, яка розглядається тривалий час і стосується тяжких для обвинуваченого наслідків, суд зобов`язаний не лише бути неупередженим, а й виглядати неупередженим для сторін процесу. Регулярні позапроцесуальні контакти судді саме з прокурором як стороною обвинувачення, якщо вони відбуваються поза судовим засіданням і без участі сторони захисту, порушують довіру до судового розгляду та ставлять під сумнів процесуальну рівність сторін. Підставою для цієї заяви є не один випадок, а сукупність неодноразових спостережень за тривалий період розгляду справи. У зв`язку з накопиченням цих обставин та їх значенням для оцінки неупередженості суду підсудний вважає, що подальший розгляд справи суддею ОСОБА_1 створює об`єктивний сумнів у справедливості судового розгляду.
Підсудний та його захисники підтримали заяву про відвід, просили його задовольнити з підстав, зазначених у заяві
Прокурор в судовому засіданні заперечила щодо задоволення заяви про відвід та зазначила, що вона в силу службових обов`язків по декілька разів на день заходить до приміщення суду. До кабінету судді взагалі не заходить. Може заходити лише до секретаря та помічників судді по питанням, які стосуються справ, в яких вона підтримує обвинувачення. 
Суд, дослідивши обґрунтування заявленого відводу, приходить до наступних висновків.
Згідно з ст. 54 КПК України (в ред. 1960 року) суддя не може брати участі в розгляді кримінальної справи: якщо він є потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем або родичем кого-небудь з них, а також родичем слідчого, особи, яка провадила дізнання, обвинувача або обвинуваченого; якщо він брав участь у даній справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, особа, яка провадила дізнання, слідчий, обвинувач, захисник або представник інтересів потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він під час досудового розслідування справи вирішував питання щодо проведення обшуку, виїмки, огляду, обрання, зміни чи скасування запобіжних заходів, продовження строків тримання під вартою, або розглядав скарги на затримання чи на постанови про відмову в порушенні кримінальної справи або закриття справи; якщо він під час досудового розслідування справи розглядав питання про усунення захисника в порядку, передбаченому статтею 61-1 цього Кодексу; якщо він особисто або його родичі заінтересовані в результатах справи; при наявності інших обставин, які викликають сумнів в об`єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною третьою статті 16-2 цього Кодексу. У складі суду, що розглядає кримінальну справу, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Відповідно до статті 55 КПК України (в ред. 1960 року) суддя, який брав участь у розгляді кримінальної справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в апеляційному чи касаційному порядку, а так само брати участь в новому розгляді справи в суді першої інстанції в разі скасування вироку або ухвали про закриття справи, поставлених з його участю. Суддя, який брав участь у розгляді справи в апеляційному порядку, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої інстанції або в касаційному порядку, а так само в новому розгляді справи в касаційній інстанції після скасування ухвали, постановленої з його участю. Суддя, який брав участь у розгляді справи в касаційному порядку, не може брати участі в розгляді тієї ж справи в суді першої інстанції і в апеляційному порядку, а так само в повторному розгляді справи в касаційному порядку, якщо постанову (ухвалу), винесену з його участю, скасовано. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в перегляді цієї справи за нововиявленими обставинами та перегляді справи Верховним Судом України.
Стаття 56 КПК України (в ред. 1960 року) передбачає, що за наявності обставин, передбачених статтями 54 і 55 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. На цих же підставах відвід судді може бути заявлений прокурором, підсудним, захисником, а також потерпілим і його представником, цивільним позивачем і цивільним відповідачем або їх представниками. Заяви про відвід подаються до початку судового слідства. Пізніша заява про відвід допускається у випадках, коли підстава для відводу стала відома після початку судового слідства.
Відповідно до стаття 57 КПК України (в ред. 1960 року) у разі заявлення відводу судді суд повинен вислухати особу, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думку учасників судового розгляду. Заява про відвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. Заява про відвід кільком суддям або всьому складу суду вирішується простою більшістю голосів. У разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 16-2 цього Кодексу. У разі задоволення заяви про відвід комусь із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 16-2 цього Кодексу. Якщо після задоволення відводів (самовідводів) або за наявності підстав, зазначених у статті 55 цього Кодексу, неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи, суд вирішує питання про передачу справи до іншого суду в порядку, встановленому цим Кодексом. 
Оскільки кримінальне процесуальне законодавство містить загальні вимоги до вмотивованості відводу, суд при вирішенні цього питання враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.
Нормами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правом на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, та взяв до уваги і норми статті 17 Конвенції, згідно яких жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.
Стаття 6 § 1 вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (Wettstein v. Switzerland (Ветштайн проти Швейцарії), § 43; Micallef v. Malta (Мікалефф проти Мальти) [ВП], § 93). Принципи незалежності і безсторонності тісно взаємопов`язані і, відповідно до обставин, можуть потребувати загальної перевірки (Sacilor-Lormines v. France (Сасілор-Лормін проти Франції), § 62; Oleksandr Volkov v. Ukraine (Олександр Волков проти України), § 107).
У справі «Білуха проти України», заява № 33949/02, рішення від 9 листопада 2006 року, суд дійшов висновку: п.49. Відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (п.43 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland).
Об`єктивна безсторонність вимагає забезпечення самим судом, зокрема його персональним складом, достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви в його об`єктивності та неупередженості (рішення у справі «Михайлова проти України» від 06 березня 2018 року (заява № 10644/08, пункт 56)). У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді, підлягає перевірці наявність або відсутність переконливих фактів, які можуть викликати сумнів у його безсторонності. Це означає, що під час з`ясування питання про існування причин припускати небезсторонність судді вирішальною є не позиція заінтересованої сторони, а обґрунтованість відповідного побоювання. Об`єктивний критерій зазвичай стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження (рішення у справі «Михайлова проти України» від 06 березня 2018 року, заява № 10644/08, пункт 56).
Питання упередженості суду розглядається з позиції об`єктивного спостерігача, який повинен мати обґрунтовані підстави вважати, що суд може не дотриматися принципу неупередженості. Водночас у даному випадку жодних об`єктивних даних або належних доказів, які могли б викликати подібні підозри у неупередженості складу суду, не наведено.
За клопотанням підсудного судом у Кропивницькому районному суді Кіровоградської області витребувано записи камер відеоспостереження у приміщенні суду, коридорі, прилеглому до службового кабінету судді ОСОБА_1 , а також, за наявності, на вході до приміщення суду, за 21.07.2022, 12.09.2022, 18.10.2022, 28.11.2022, 30.12.2022, 14.02.2023, 23.03.2023, 12.04.2023, 29.05.2023, 30.06.2023, 28.07.2023, 25.08.2023, 04.09.2023, 14.09.2023, 16.10.2023, 09.11.2023, 15.11.2023, 22.11.2023, 25.12.2023, 11.01.2024, 22.01.2024, 12.02.2024, 07.03.2024, 15.04.2024, 29.04.2024, 13.05.2024, 14.06.2024, 25.06.2024, 10.07.2024, 25.07.2024, 30.09.2024, 13.11.2024, 28.11.2024, 27.12.2024, 24.01.2025, 13.02.2025, 19.02.2025, 04.03.2025, 11.03.2025, 18.04.2025, 06.05.2025, 06.06.2025, 01.07.2025, 09.07.2025, 17.07.2025, 24.07.2025, 10.09.2025, 22.09.2025, 01.10.2025, 11.11.2025, 25.11.2025, 10.12.2025, 12.01.2026, 16.02.2026, 02.03.2026, 23.03.2026, у межах строку фактичного зберігання таких записів; журнал відвідувачів суду, журнал реєстрації пропусків, журнал обліку допуску осіб до службових приміщень суду та інші документи пропускного режиму, якщо такі ведуться, у частині відомостей про відвідування прокурором ОСОБА_3 приміщення суду та, за наявності, службового кабінету судді ОСОБА_1 , за вказані дати, у межах строку фактичного зберігання таких документів; інформацію від служби судової охорони або іншої відповідальної особи суду про: наявність або відсутність системи відеоспостереження; місця встановлення камер; строки зберігання відеозаписів; наявність або відсутність журналів відвідувачів та пропускного режиму; можливість ідентифікації часу входу та виходу прокурора до приміщення суду. Якщо частина зазначених матеріалів не збереглася, просив надати інформацію про строки їх зберігання, дату знищення, відсутність технічної можливості надання або інші причини неможливості їх подання.
На виконання вказаного Кропивницьким районним судом Кіровоградської області повідомлено наступне: камера відеоспостереження наявна лише на вході до приміщення суду; відеозаписи, які зберігаються на технічних приладах та засобах, що перебувають на балансі суду, зберігаються до 14 днів, у зв`язку з чим надати записи з камер відеоспостереження за вказані дати не представляється можливим.
Надано копії записів з Журналу відвідувачів Кропивницького районного суду Кіровоградської області за зазначені дати, крім дат - 21.07.2022 та 18.10.2022, оскільки у вказаному вище Журналі записи за ці дати відсутні.
Дослідивши копії Журналу відвідувачів Кропивницького районного суду Кіровоградської області суд установив, що 29.05.2023, 16.10.2023, 22.01.2024, 29.04.2024, 13.05.2024, 14.06.2024, 13.11.2024, 28.11.2024, 27.12.2024, 24.01.2025, 04.03.2025, 11.03.2025, 18.04.2025, 06.06.2025, 09.07.2025, 24.07.2025, 10.09.2025 22.09.2025, 01.10.2025, 11.11.2025, 23.03.2026 прокурор ОСОБА_3 приходила до приміщення суду, однак вказане не підтверджує обставини, які зазначені в заяві про відвід судді.
У заяві про відвід мають бути зазначені обставини, що викликають сумнів у неупередженості судді, та докази, якими вони підтверджуються. Тобто відвід має бути належно обґрунтованим, вмотивованим, а викладені у ній обставини повинні підтверджуватися відповідними доказами. До поданої заяві не долучено доказів, які підтверджують викладені у ній обставини. Відсутність посилань на докази у заяві про відвід свідчить про її необґрунтованість, що унеможливлює її задоволення.
Не є достатніми підставами для відводу й загальні, голослівні твердження про «поза процесуальні контакти» судді та сторони обвинувачення, без конкретизації фактів, які б свідчили про такі контакти або наявність особистої заінтересованості судді. Такі твердження підсудного не підтверджені жодними доказами, що виключають можливість визнання їх як об`єктивної підстави для сумніву в неупередженості суду. 
Суд вважає, що заява про відвід судді має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування розгляду справи, його заява про відвід не спрямована на реалізацію заявником своїх прав.
Враховуючи викладене, суд проходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви про відвід.
Керуючись ст.54, 55, 57 КПК України (ред. 1960 р.),
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви підсудного  ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_1 у кримінальній справі № 1109/4615/12 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.3 ст.190, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 КК України, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя              ОСОБА_1