Справа № 481/364/26 
Провадж.№ 2-а/481/6/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2026 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Уманської О.В.,
за участю секретаря Кузьміної Н.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в м. Новий Буг, Миколаївської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження,

Установив:

До Новобузького районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.03.2026 поліцейським 3 взводу 2 роти 1 батальйону Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області капралом поліції Безбах А.В. винесено постанову серії ЕНА №6784392 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відносно ОСОБА_1 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. В постанові зазначено що 07.03.2026 року о 11:48 год. в м. Кривому Розі, вул.
Чумацький Шлях Е0148, водій керував транспортним засобом, зі швидкістю 73
км/год в населеному пункті, чим перевищив максимальне обмеження швидкості на 23
км/год, чим порушив п.12.4 ПДР - Порушення швидкісного режиму в населених
пунктах, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. З постановою позивач не згоден з наступних підстав. Так, 07.03.2026 року о 11:48 год. в м. Кривому Розі ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом Daewoo Matiz днз НОМЕР_1 , однак не порушував вимог п. 12.4 ПДР України, тим самим не вчиняв адміністративного правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає, що поліцейський 3 взводу 2 роти 1 батальйону Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області капрал поліції Безбах А.В. у порушення вимог ст.ст.7,9 Кодексу України про адміністративне правопорушення допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження за ч. 1 ст. 122 КУпАП, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події провадження у справі про адміністративне правопорушення та при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення. 07 березня 2026 року у м. Кривий Ріг, по вул. Чумацький Шлях, позивач рухався на своєму транспортному засобі Daewoo Matiz днз НОМЕР_1 в межах населеного пункту міста Кривого Рогу та був зупинений працівником поліції оскільки, ніби то рухався зі швидкістю 73 км/год, що є порушенням правил дорожнього руху. Однак, під час руху позивач контролював швидкість свого транспортного засобу, а також згідно з показниками швидкості руху на панелі приладів автомобіля та швидкістю, яку вимірював навігатор, за допомогою якого він рухався, становила 60-65 км/год, що є допустимою у межах населеного пункту Крім цього, відповідно до Правил дорожнього руху на ділянках доріг де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів, має бути встановлено відповідний інформаційно-вказівний знак зазначений в п. 5.76 ПДР, однак у порушення вимог ПДР на вказаній ділянці дороги, а саме на вул. Чумацький Шлях, даний дорожній знак був відсутній, що є самостійною підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки вимоги ч. 2 ст. 40 Закону № 580-УІІІ, передбачають, що інформація щодо встановленої відеотехніки і сама відеотехніка фіксації правопорушень повинна бути розміщена на видному місці, а тому лише за наявності вищевказаного знаку, фіксація порушень є законною, а у разі його відсутності будь яка зафіксована дія являється незаконною. Під час розгляду справи про вчинення адміністративного правопорушення позивачем було вказано на вищевказане порушення, проте інспектор не взяв до уваги його пояснення з цього приводу та повідомив, що швидкість руху автомобіля за допомогою пристрою ТruСАМ. При цьому інспектор доказів не надав, не повідомив причину зупинки, а лише пояснив, що допустимою швидкістю в населеному пункті є швидкість 50 км на годину та додатково 20 км на годину, однак не надав пояснень про можливу (допустиму) похибку вимірювального пристрою. Інспектором було повідомлено, що автомобіль відповідача за даними пристрою ТruСАМ рухався начебто зі швидкістю 73 км на годину. В подальшому вже інший інспектор приніс пристрій ТruСАМ, на якому було відео про те, що начебто автомобіль під керуванням позивача рухався зі швидкістю 73 км на годину. Проте на ділянці автодороги, де перебували інспектори поліції є спуск з гори, а також під час руху транспортного засобу на ділянці дороги перебували інші транспортні засоби, які рухались в тому ж напрямку попереду позивача, однак з відео видно, що на табло вимірювального пристрою швидкості ТruСАМ. світяться цифри 73, а потім вже зі спуску з-за іншого транспортного засобу з`являється автомобіль позивача, тому вважає позивач, що інспекторами патрульної поліції було зафіксовано швидкість не його транспортного засобу. З огляду на викладене, здійснений лазерним вимірювачем швидкості ТruСАМ відеозапис викликає обґрунтовані сумніви в тому, що саме транспортний засіб позивача рухався зі швидкістю 73 км/год. Крім того, пристрій ТruСАМ під час вимірювання швидкості автомобіля не було закріплено, як це передбачено Законом "Про Національну поліцію" та сформована судова практика у подібних справах, інспектором також було зазначено, що рішення суду для нього не мають значення та було процитовано роз`яснення Міністерства економіки від 18.08.2021 року про начебто можливе (дозволене) використання вимірювального пристрою швидкості ТruСАМ в ручному режимі, однак вищевказане роз`яснення не має жодного відношення до Закону України "Про Національну поліцію" та тим паче до Правил дорожнього руху. За таких обставин, у зв`язку з вищевказаними порушеннями, які допустив інспектор Безбах А.В. під час розгляду справи, а саме не надання будь-яких нормативних обґрунтувань щодо використання приладу ТruСАМ, зокрема в ручному режимі, а також ненадання будь яких документів, що підтверджують його повноваження на розгляд справи про адміністративне правопорушення, Мартиновим О.Є. було заявлено клопотання про залучення до справи захисника, однак йому було відмовлено в даному клопотанні без будь-яких пояснень та проведено розгляд справи. 
Одночасно з цим, на будь які клопотання, зокрема, про залучення захисника до справи, оголошення перерви у розгляді справи з цією метою, відкладення розгляду на інший день, направлення матеріалів для розгляду справи за місцем проживання, відповідно вимог частини 2 статті 276 КУпАП, інспектор поліції декілька разів повідомив про те, що які б клопотання позивач не заявляв, він усі відхилить, оскільки прийняв рішення про винуватість та підготував проект постанови ще до початку розгляду справи по суті, хоча ще не було проведено повний розгляд справи та розгляд справи про адміністративне правопорушення не було завершено, та повідомив, що до винесення постанови та отримання її позивачем, він не відпустить його. Не зважаючи на численні порушення співробітником патрульної поліції норм матеріального та процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, інспектором Безбах А.В. повідомив, що розгляд справи завершено і виніс постанову серії ЕНА № 6784392 про накладення адміністративного стягнення. При цьому, в порушення вимог ст. 285 КУпАП зміст постанови навіть не було оголошено в повній мірі.
Зі змісту оскаржуваної постанови, не вбачається посилань на докази, зібрані поліцейськими на підтвердження винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення та, у пункті 7 оскаржуваної постанови не має взагалі посилань на будь-які докази вчинення адміністративного правопорушення, а також такі докази не були надані позивачеві разом з постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, з огляду на це вважає що постанова є необгрунтованою, адже в ній не зазначено керуючись якими доказами інспектор керувався під час розгляду справи, а також такі докази не можуть бути прийняті судом, у разі якщо відповідач надасть їх до суду, адже вони не були дослідженні під час розгляду справи інспектором, а також не були надані позивачу, як особі яка притягається до адміністративної відповідальності. Зважаючи на всі порушення допущені співробітниками патрульної поліції під час розгляду справи та винесення незаконної постанови, позивач вважає, що інспектор Безбах А.В. під час фіксування та в подальшому розгляду справи про адміністративне правопорушення, грубо порушив його конституційне право на захист та норми ст.ст. 268, 276, 279, 280 КУпАП та безпідставно виніс оскаржувану постанову. На підставі викладеного позивач просить суд скасувати постанову серії ЕНА №6784392 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка винесена 07.03.2026 року поліцейським 3 взводу 2 роти 1 батальйону Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області капрала поліції Безбах Артура Віталійовича відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити. Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання даного позову у розмірі 665 грн. 60 коп.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу адміністративну справу було розподілено судді Уманській О.В.
23.03.2026 року ухвалою судді Новобузького районного суду Миколаївської області прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 263 КАС України, за наявними у справі матеріалами.
06.04.2026 року від представника відповідача полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Краснова К.В. надійшов відзив на позов, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
В обґрунтування наданого відзиву представник відповідача посилається на те, що 07.03.2026 року під час несення служби в м. Кривий Ріг по вул. Чумацький Шлях біля ЕО 148, поліцейським Безбахом А.В. за допомогою лазерного вимірювача швидкості ТruСАМ (серійний номер ТС000659) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу Daewoo Matiz днз з державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 73 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України (відеофайл1772884111_JА000_0307_114831), після чого на підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію" транспортний засіб було зупинено поліцейськими. Вказаний факт підтверджується долученим відео та фото (додається до відзиву на РУР диску), на якому зафіксовано державний номерний знак вищезазначеного транспортного засобу, що перевищив встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму для населеного пункту. Інспектор підійшов до водія автомобіля, представився належним чином, довів водію суть скоєного ним адміністративного правопорушення, запропонував йому пред`явити документи, передбачені вимогами п. 2.1. ПДР України, також інспектор неодноразово ознайомлював водія з відео доказом правопорушення (відеофайл с1ір-2).
Врахувавши ст. 222 КУпАП, ст. 278 КУпАП, з`ясувавши всі обставини, які підлягають з`ясуванню під час розгляду адміністративної справи (ст. 280 КУпАП), оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), додержуючись вимог ст. 258 КУпАП, наказу 1395 від 07.11.2015 року «Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, роз`яснивши права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ст. ст. 268, 287-289, 307-308 КУпАП, поліцейський Безбах А.В. виніс відносно ОСОБА_1 постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП. За результатами розгляду адміністративної справи, керуючись положеннями статей 33, 284, КУпАП, до позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 340 грн. Розглядаючи дану справу, співробітник патрульної поліції полку патрульної поліції в Дніпропетровській області Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.
Лазерний вимірювач швидкості TruCam II здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та швидкість руху транспортного засобу. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.
Відповідно до Інструкції виробника LaserTechnologelnc, США, використання лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 передбачає можливість використання даного приладу в автоматичному режимі, вказаний режим дозволяє автоматично фіксувати номерний знак та швидкість руху транспортного засобу. Слід зазначити, що відповідно до наведеної інструкції лазерний вимірювач швидкості TruCam II може використовуватись як в мобільному (з рук) так і в статичному (з триноги) положенні. Тобто в першому випадку поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу, після чого прилад автоматично виконує обробку даних щодо фіксації швидкості руху. Такий спосіб використання дає можливість виявити правопорушення не в автоматичному режимі.
Крім основного ручного режиму роботи, вимірювач TruCam може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі, без участі оператора. Діапазон вимірювання швидкості руху ТЗ — від 0 до 320 км/год. Максимально допустима похибка (МДП) під час вимірювання швидкості руху ТЗ: від 0 до 100 км/год — ± 2 км/год; понад 100 км/год до 320 км/год - ± 2 %. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15.5 м до 1200 м. Під час фіксації в мобільному режимі, після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості. При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника з встановленої оператором дистанції, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника. Під час фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад автоматично здійснює фотографування транспортного засобу порушника та швидкість руху транспортного засобу, а не особу самого водія і тим паче не розташування будь-яких дорожніх знаків або розмітки.
Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази поліції в суді в разі оскарження факту порушення. Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але й в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam. Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі.
Можливість використання приладу TruCam у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, інструкцією з експлуатації виробу, а також самою конструкцією приладу (наявність рукоятки для тримання та плечового упору). Разом з цим, Мінекономрозвитком ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», було зазначено, що «лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного ручного режиму роботи, вимірювач TruCam може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі».
Отже, використання ручного вимірювача швидкості приладу TruCam в мобільному режимі (з рук), що прямо передбачено його конструкцією та підтверджується інструкцією з використання, сертифікатом відповідності та роз`ясненням ДП «Укрметртестстандарт», безумовно являється обґрунтованим та законним. Частина 2 ст. 40 Закону № 580-VIII містить лише законодавчий припис про те, що інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці. При цьому жодними положеннями Закону № 580-VIII, в тому числі, частини першої статті 40, не передбачено обмеження поліції використовувати фототехніку і відеотехніку виключно в межах дії будь-яких дорожніх знаків. У даному випадку, лазерний вимірювач швидкості TruCam є засобом саме вимірювальної техніки, а не засобом фото-відео фіксації і відповідає вимогам Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність». Наданий відповідачем відеозапис, зроблений з приладу TruCam містить інформацію про обставини події, підтверджує скоєння позивачем адміністративного правопорушення, тому має розглядатись судом як доказ і оцінюватись у визначений процесуальним законом спосіб. Зазначений доказ відповідає критеріям належності та допустимості, оскільки одержаний з дотриманням закону та, як зазначалось вище, містить інформацію про обставини, які мають значення для справи.
Позивач, в свою чергу, намагається описати принципи роботи приладу TruCam, викривляючи зміст інструкції, щодо можливості використання приладу в мобільному (ручному) режимі, при цьому жодного разу навіть не тримаючи його в руках, не кажучи про користування даним приладом особисто. Разом з цим, навіть ДП «Укрметртестстандарт», яке проводить повірку приладів TruCam зроблено роз`яснення щодо способу використання, зокрема зазначено, що алгоритм обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювань швидкості ТЗ в максимально допустимої похибки, як в ручному так і в автоматичному режимах (± 2 км/год в діапазоні від 2 до 200 км/год.).
Стосовно дорожнього знаку 5.76 ПДР України «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» він лише попереджає водіїв про ділянки доріг, де встановлено спеціальні технічні засоби для автоматичної фіксації порушень ПДР України. Він відноситься до категорії інформаційно-вказівних знаків. Крім того, зазначений дорожній знак разом з табличкою 7.2.1 «Зона дії» розташований з краю проїзної частини по вулиці Чумацький Шлях, що підтверджується фототаблицею яка завантажена на БУВ диск.
Вимога ч. 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» щодо розміщення інформації на видному місці стосується лише розміщеної автоматичної фототехніки і відеотехніки, тому є хибними висновки, що постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджуються обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку «5.76», лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху. В той же чає, Закон не зобов`язує встановлювати такі знаки перед ділянкою, на якій використовуються засоби фото- відеофіксації порушень дорожнього руху.
Водночас, в випадку порушення позивачем ПДР зафіксовано пристроєм вимірювання швидкості TruCam в ручному режимі, а не в автоматичному, тому вимоги ч. 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» не розповсюджуються на спірні відносини.
При цьому, згідно загально доступної інформації на офіційному сайті Патрульної поліції України (http://patroLpoIice.gov.ua/2019/ll/19/karta-i-tablvtsi- trucam/)., повідомлено про розташування пристроїв вимірювання швидкості TruCAM. Зазначено, що на дорозі встановлені відповідні знаки, які попереджають про фото- та відеофіксацію порушень та у місцях фіксації порушень стоїть службовий автомобіль з увімкненими синіми проблисковими маячками.
Отже, докази отримані з допомогою лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCAM II № ТС000659 є належними та допустимими.
Лазерний вимірювач швидкості TruCam II 23 грудня 2020 року отримав сертифікат відповідності затвердженого типу засобів вимірювальної техніки № UA TR.001 22 154- 20.
23 грудня 2020 року фірмі LaserTechnology, Inc., яка є виробником TruCam, було видано Сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA.TR.001 22 054-20.
Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/34402 від 23 липня 2025 року, виданого ДП «Укрметртестстандарт» чинного до 23 липня 2026, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam № ТС000659, є придатним до застосування (копія додається). Таким чином, докази отримані з допомогою лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam II № ТС000659 є законними.
При розгляді справи поліцейським було враховано факти та обставини, передбачені законом, та дотримано порядку розгляду справи. Поліцейським було розпочато розгляд справи в присутності водія відповідно до ст. 279, 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України водію були роз`яснені права та можливість ними скористатися (відеофайл с1ір-0 - 03хв.:13сек., відеофайл с1ір-2 - 04хв.:57сек.). Розглядаючи дану справу, співробітник патрульної поліції діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно - правовими актами. Згідно ст. 258 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, запропоновано поставити підпис в графі про отримання копії документу. Крім того, постанова містить відомість, що швидкість вимірювалась приладом TruCam № ТС000659 та посилання на нагрудні реєстратори патрульних 475771 та 475179 у пункті 6 постанови ЕНА № 6784392 від 07.03.2026.
В самій постанові зазначено посадову особу, яка винесла постанову, дату розгляду справи; місце скоєння правопорушення, відомості про особу, що скоїла правопорушення, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте по справі рішення.
Позивач в адміністративному позові не надав доказів того, що він не порушував правил дорожнього руху. Враховуючи, що фактично позивачем було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, що підтверджується доданими до справи доказами, підстав для задоволення позову немає.
14.04.2026 до Новобузького районного суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що він категорично заперечує проти аргументів висловлених відповідачам у відзиві на позовну заяву, вважає їх необґрунтованими, такими, що не відповідають дійсності та нормам чинного законодавства, спрямованими на намагання незаконно притягнути позивача до адміністративної відповідальності. Заперечення відповідача ґрунтуються на доказах, які є недопустимими, а саме відеозапис не було надано позивачу, в нього не було можливості з ним ознайомитись та надати оцінку. Із фото таблиці наданої відповідачем неможливо однозначно встановити де саме розміщений зазначений дорожній знак 5.76 ПДР України. 
У свідоцтві про повірку № 22-01/34402 від 23.07.2025 зазначено, що повірку проходив прилад « вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний TruCam LTI 20/20 № ТСІ000659», а не зазначений у оскаржуваній постанові. Так само не надано доказів того, що саме цим приладом було зафіксовано швидкість. 
Відповідачем не виконані загальні вимоги до відзиву, а саме у відзиві має бути зазначено про наявність електронного кабінету у відповідача та його представника. Однак зважаючи на недоліки допущені при складанні відзиву, відповідач вважає його подано неналежним чином та складено з порушенням норм процесуального законодавства, а тому суд не має приймати його до уваги під час винесення рішення по справі. 
23.04.2026 до Новобузького районного суду Миколаївської області від представника відповідача Краснова К.В. надійшли заперечення на відповідь на відзив. У запереченнях представник вказав, що відеофіксація правопорушення здійснювалася працівниками поліції з використанням сертифікованого технічного засобу, що відповідає вимогам законодавства. Відеозапис містить фіксацію обставин правопорушення та є належним і допустимим доказом відповідно до ст. 251 КУпАП. Відповідачем подано всі наявні матеріали до суду у встановленому законом порядку. Позивач не був позбавлений можливості ознайомитися з матеріалами справи, зокрема у суді. Представник відповідача не погодився з доводами позивача з приводу лазерного вимірювача швидкості ТгиСат (серійний номер ТС000659) що він не відповідає зазначеної в постанові. Факт фіксації швидкості саме цим приладом підтверджується матеріалами справи, а доводи позивача носять виключно припущення. Посилання позивача на формальні недоліки відзиву (зокрема щодо електронного кабінету) не впливають на суть справи та не можуть бути підставою для неврахування поданих доказів. Такі доводи є формальними та спрямовані виключно на уникнення відповідальності.
Позивачу були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, що підтверджується матеріалами справи, останній забажав скористатись юридичною допомогою на що йому було сказано щоб він викликав адвоката, але ОСОБА_1 не викликав, тому прошу суд звернути увагу що позивач намагається уникнути відповідальності. Жодних об`єктивних доказів того, що позивачу було відмовлено у праві на правову допомогу, не надано.
08.05.2026 через систему «Електронний суд» позивачем ОСОБА_1 направлено до суду додаткові пояснення. Відповідач зазначає, що докази які було подано ним під час надання відзиву на позовну заяву до суд та позивач мав можливість ознайомитись з ними в суді, однак позивач з цим не згоден оскільки згідно з вимогами КАС України сторони мають подавати докази не лише до суду, а й іншим учасникам справи, оскільки це може вплинути на час подання пояснень та заперечень щодо доказів поданих іншим учасником, а строк подачі цих заперечень може сплинути до надання судом можливості ознайомитись з матеріалами, оскільки суд не має виконувати обов`язки сторін під час розгляду справи, більш того не має розсилати докази іншим учасникам справи, які самі не забажали цього зробити, тож вважаю, що цей доказ не є допустимим та достовірним.
На ділянці фіксування швидкості не встановлено відповідний знак передбачений ПДР України, наявність якого є обов`язковою для законності фіксації швидкості та відповідних правопорушень за перевищення швидкості руху, надані докази відповідачем для суду про начебто встановлений знак на вказаній ділянці не дає можливості встановити конкретне місце знаходження вказаного знаку,чи знаходиться він саме на вказаному відрізку дороги, чи встановлений він законно, адже ніяких актів, наказів та інших доказів на підставі чого було встановлено вищевказаний знак ані суду, ані позивачу відповідачем не надано, а також чи був він встановлений до вказаних обставин які склалися 07.03.2026 року під час зупинки мого транспортного засобу або його встановили після подання мною позову до суду, для уникнення скасування постанови та намагання узаконити свої дії.
Відповідачем до відзиву додано докази повірки одного технічного пристрою, а в постанові про притягнення мене до адміністративної відповідальності вказано зовсім інший пристрій, тобто неможливо встановити чи відповідає пристрій за допомогою якого фіксувалась швидкість транспортного засобу позивача вимогам для його використання, чи проходив він повірку та експертизу, а головне чи міг вказаний пристрій використовуватись у ручному режимі. Також доводи відповідача щодо того що вказані недоліки є формальними, позивач вважає необґрунтованими, оскільки якщо працівниками поліції було допущено помилку при складанні постанови, яка є по суті рішенням по справі, вони мали можливість виправити вказану описку в постанові, або ж хоча б надати докази використання технічного пристрою акт повірки якого долучає відповідач, працівником поліції яким відносно позивача було складено протокол, наприклад копію журналу видачі таких технічних пристроїв, який має вестися у відповідача, однак такі дії не були вжиті відповідачем для доведення своєї позиції. Тож доводи відповідача є необґрунтованими та спрямованими на введення суду в оману та незаконного притягнення невинуватої особи до відповідальності. Щодо доводів відповідача про формальність доводів в частині електронного кабінету відповідача, позивач вважає їх необґрунтованими з огляду на те що вимогами процесуального законодавства, зокрема КАС України, встановлення норм для складання заяв, клопотань заперечень по суті розгляду справи, які є обов`язковими для всіх учасників процесу, а їх невиконання є відкритою неповагою до суду та інших учасників процесу, а також судом не мають прийматися до уваги такі заперечення подані з порушенням процесуальних вимог для їх складання та подання.
Під час зупинки транспортного засобу, оголошення причини зупинки та ознайомленні з правами позивача, які були оголошенні не в повному обсязі, він забажав скористатись допомогою захисника, на що патрульні запропонували йому зателефонувати своєму захиснику. Позивач намагався з ним зв`язатись, однак він не відповів, після чого позивач просив забезпечити участь адвоката безоплатної правової допомоги, що є його законним правом, а працівник поліції мав йому його забезпечити, на що останній повідомив що він не має цього робити та змусив позивача відмовитись від участі захисника в розгляді справи, однак ознайомившись з відео наданими суду цього фрагменту на відео позивач не виявив, адже відео не є безперервним, а також суду надано відео лише з відеокамери патрульного, який складав протокол та якого не було поруч під час вчинення таких дій зі сторони його колеги. А доводи щодо того що позивачем не додано доказів відмови у праві на правову допомогу не є обґрунтованими з огляду на те що не особа яка притягається до відповідальності(сторона захисту, обвинувачений) має доводити свою невинуватість, а орган (його посадові особи) який накладає стягнення має довести законність своїх дій, а також підстави викладені в постанові для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. 
Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до постанови серії ЕНА № 6784392 від 07.03.2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він в м. Кривому Розі, вул.
Чумацький Шлях Е0148, водій керував транспортним засобом, зі швидкістю 73
км/год в населеному пункті, чим перевищив максимальне обмеження швидкості на 23
км/год, чим порушив п.12.4 ПДР - Порушення швидкісного режиму в населених
пунктах, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАПсигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 .е та п п.2.1.а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.126 КУпАП. Цією ж постановою до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.
Позивач вважаючи оскаржену постанову незаконною, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.
За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно частини 1 статті 1 Закону України Про Національну поліцію, Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Статтею 14 Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух, встановлюють ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.
Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
У відповідності до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують вказані вище Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
У пункті 12.4. ПДР України установлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 07.03.2026 року серії ЕНА №6784392 містить відомості, що порушення зафіксовано лазерним вимірювачем TruCam LTI 20/20 ТС 000659, що підтверджує відомостей про технічні прилади, яким здійснено фіксацію порушення (а.с.5).
Департамент патрульної поліції до відзиву на позовну заяву долучили компакт-диск, який містить відеозапис з приладу TruCAM з результатами фіксації руху транспортного засобу .
(а.с.34). Переглянувши наданий відеозапис, колегія суддів зазначає, що відеофайл містить запис проїзду транспортного засобу Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_2 , індикатор наведення вказує на відповідний транспортний засіб та зазначено швидкість 73 км/год.
Також відповідачем надані роздруківки з приладу TruCAM ТС008349, які містять момент фіксації транспортного засобу Daewoo Matiz днз НОМЕР_1 , його швидкість, місце здійснення вимірювання швидкості, час, державний номерний знак транспортного засобу, що у своїй сукупності вказує на наявність події адміністративного правопорушення. Крім того, долучено фідеофайли з камер поліцейський, на яких зафіксовано порядок складення постанови, спілкування між поліцейськими та водієм. На відео файлі с1ір-1 - 00хв.:12сек. На запитання поліцейського « В даному випадку, Ви ж розумієте що порушили?» водій не висловлює жодних заперечень, натомість підтверджує порушення. 
Отже, матеріали справи містять докази, що 07.03.2026 року о 11:48 год. в м. Кривому Розі ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом Daewoo Matiz днз НОМЕР_1 , і перевищив максимально допустиму швидкість руху в населеному пункті на 23 км/год чим порушив п.12.4 ПДР України.
Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології сертифікації та захисту прав споживачів» №22-01/34402 від 23 липня 2025 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «TruCam LTI 20/20 № ТС000659 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год. до 320 км/год. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: ±2 км/год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год.; ±1% в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год. 
Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі «TruCAM», але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.
Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом «TruCAM».
Отже, згідно з технічними характеристиками, прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості - «TruCAM» LTI 20/20, спроможний робити фото- та відеозйомку, а тому його покази можливо розцінювати як беззаперечний доказ по справі.
Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань, а тому вимірювання швидкості руху автомобіля позивача могло здійснюватися з утримуванням в руках такого пристрою працівником поліції під час вимірювання.
При цьому, відсутні підстави вважати, що вимірювання швидкості руху автомобіля позивача саме таким чином вплинуло на результат вимірювання, оскільки відповідно до інструкції з використання приладу Trucam LTІ 20/20, конструктивна особливість приладу та заявлені характеристики дозволяють його використання з рук, а визначення похибки при такому використанні не буде перевищувати 2 км/год.
Виробником передбачена система заходів, які нівелюють вібрації та короткочасне переривання лазеру, тому прилад не може здійснювати вимірювання швидкості з більшою похибкою, ніж передбачено виробником та визначено у свідоцтві про повірку.
Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.
При цьому, лазерний вимірювач TruCam відноситься саме до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі.
Також, можливість застосування приладу в ручному режимі описана в його методичних рекомендаціях щодо використання та інструкції з використання.
Отже, можливість використання приладу TruCam LT1 20/20 у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, інструкцією з експлуатації, а також самою конструкцією приладу (наявність ручки для тримання).
Вищевикладене спростовує доводи позивача, з якими помилково погодився суд першої інстанції, про неможливість використання приладу вимірювання швидкості автотранспортних засобів TruCam в ручному режимі.
Водночас, предметом доказування в даній справі є факт перевищення позивачем встановленої швидкості руху. Відповідне порушення встановлюється за допомого зібраних доказів, зокрема показів приладу вимірювання швидкості автотранспортних засобів TruCam. Допустимість чи не допустимість відповідних доказів встановлюється судом під час розгляду справи.
Отже, наданий відповідачем сертифікат доводять вірність встановлених показників швидкості руху транспортного засобу.
Досліджуючи доводи позивача щодо порушення процедури притягнення його до адміністративної відповідальності, суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 18.02.2020 року у справі № 524/9827/16-а, де роз`яснено, що невжиття посадовою особою жодних дій щодо надання можливості реалізувати своє право, зокрема, на отримання правової допомоги є порушенням права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, як наслідок, порушує порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що, в свою чергу, є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Переглянувши надані відповідачем записи з камер поліцейських судом встановлено, що позивачу запропоновано скористатись правовою допомогою. В такому випадку реалізація права на правову допомогу залежала від активних дій позивача, оскільки жодних перепон з боку інспектора поліції судом не встановлено. На відео файлі с1ір-2 - 07хв.:17сек на запитання поліцейського, чи буде користуватись водій послугами адвоката, водій чітко сказав « Ні, давайте постанову».
Отже, посадова особа відповідача, за наявної події адміністративного правопорушення та її належної фіксації, здійснила розгляд справи про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог чинного законодавства та з наданням можливості позивачу реалізувати всі свої права, тому оскаржувана постанова від 07 березня 2026 року серії ЕНА № 6784392 про накладення адміністративного стягнення є правомірною.
Керуючись ст. ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 136, 139, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, суд 
Ухвалив :
Позов ОСОБА_1 до Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження, залишити без задоволення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідно до частини 4 статті 286 КАС України.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідач: Полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції адреса: вул. Вільної Ічкерії, 11, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, 50069.

Рішення у повному обсязі складене 21.05.2026

Суддя