Справа № 953/3629/26
н/п 2/953/2809/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
26 травня 2026 року         м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Кіндера В.А., за участі секретаря судових засідань Сергієнко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку розгляду спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
У березні 2026 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 2023660866_СARD від 24.04.2019 в розмірі 73600,10 грн., а також понесені судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 24.04.2019 року між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 2023660866_CARD. За даним кредитним Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит, в розмірі визначеному кредитним договором, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі, додатках до нього та в Правилах надання і повернення кредиту, що розміщені на офіційному веб-сайті Кредитодавця.
Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим 15.03.2024 р. між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладений Договір факторингу № 15/03/24, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 2023660866_CARD від 24.04.2019 року.
Згідно укладеного договору факторингу, сума боргу яку просить стягнути позивач з ОСОБА_1 становить 73600,10 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 40100,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 33500,10 грн. 
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.03.2026 року відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив слухання справи провести у їх відсутність, вимоги позову просив задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна поштова кореспонденція. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у відсутність до суду не надходило. Відповідачем не надано суду відзиву на позов.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Враховуючи наявність в матеріалах справи достатніх даних про права і взаємовідносини сторін та належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, суд вирішує слухати справу за відсутності Відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
24 квітня 2019 року між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 був укладено кредитний договір №2023660866, відповідно до якого позивач зобов`язався надати та надав відповідачу на споживчі потреби кредит у загальному розмірі 10700,00 грн. на придбання товару у продавця, а позичальник зобов`язалася частинами (згідно узгодженого графіку) повернути кредит разом з нарахованими процентами (за ставкою в розмірі 0,01 %) до 24 квітня 2021 року.
Також 24 квітня 2019 року в межах кредитного договору № 2023660866 АТ «ОТП БАНК» та відповідач підписали анкету-заяву про надання банківських послуг №2023660866_CARD, відповідно до якої погодили відкриття банком на ім`я відповідача поточного (карткового) рахунку з типом МС Gold та номером карткового рахунку НОМЕР_1 та отримання ним електронного платіжного засобу у вигляді картки з встановленою на ньому кредитною лінією та наступними умовами обслуговування кредитної лінії - нарахування процентів за користування кредитом у розмірі 5 % на місяць, протягом пільгового періоду - 0,01 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом.
У заяві-анкеті також зазначено, що вона є невід`ємною частиною договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих).
Вказана анкета заява підписана відповідачем особисто 24.04.2019. Також, відповідачем 24.04.2019 підписано Паспорт споживчого кредиту, графік платежів та розрахунку загальної вартості кредиту
Таким чином відповідач уклав в межах кредитного договору № 2023660866, договір №2023660866_CARD з АТ «ОТП БАНК» з метою отримання кредитних коштів, в форматі коштів кредитної лінії.
Банк виконав передбачені договором зобов`язання, надавши відповідачу кредит у вигляді ліміту на кредитну картку.
15 березня 2024 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу №15/03/24, за яким АТ «ОТП БАНК» передає позивачу за плату, а останній приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, право грошової вимоги і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками(п.1.1. Договору).
Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 15.03.2024 до Договору факторингу №15/03/24 від 15.03.2024, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 2023660866_CARD в розмірі 73600,10 грн, з яких: 40100,00 грн. - сума заборгованості за тілом; 33500,10 грн – сума заборгованості за відсотками.
Положеннями ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Отже, до ТОВ «Діджи Фінанс» відповідно до укладеного договору перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2023660866_CARD від 24.05.2019 року.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина 2 статті 1050 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
ОСОБА_2 , підписавши анкету-заяву, уклала з позивачем договір про надання банківських послуг, що підтвердила своїм підписом на анкеті-заяві.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримав від АТ «ОТП БАНК» кошти у вигляді кредитної лінії, які використовував на власний розсуд, натомість не повернув їх в повністю та не виплатив узгоджені договором проценти за користування кредитними коштами.
Як вбачається з наданих позивачем розрахунку заборгованості за договором № 2023660866_CARD від 24.04.2019 року станом на 15.03.2024, виписки з рахунка клієнта №2023660866_CARD за період з 24.04.2019 по 15.03.2024, відповідач систематично використовував кошти кредитної лінії за допомогою електронного платіжного засобу платіжної картки та проводив часткове повернення отриманих коштів, тому утворилась заборгованість в розмірі 73600,10.., з яких 40100,00 грн. заборгованість за кредитом та 33500,10 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом.
Зазначені документи відображають внесення відповідачем платежів у рахунок погашення заборгованості, а також в них деталізовано виникнення боргових зобов`язань.
Відповідачем правильність наведеного позивачем розрахунку заборгованості не спростовано, альтернативного розрахунку заборгованості до суду не подано.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявленої позивачем вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором.
Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до ст. 89 ЦПК України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підставдля стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитними договорами у розмірі 73600,10 грн.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.., який підлягає стягненню на його користь з відповідача.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлялась у позовній заяві вимога про відшкодування понесених ним судових витрат, які складаються в тому числі із витрат понесених на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.
Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави(ч.1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3).
Частиною 4 ст.137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При вирішенні цього питання суд враховує, що справа про стягнення заборгованості за кредитним договором для не є спором значної складності, не потребує дослідження великого обсягу доказів та залучення багатьох учасників. Ціна позову складає лише 73600,10 грн., фактично адвокатом складено лише позовна заява, що не є складною за змістом. Судовий розгляд справи здійснений без участі представника позивача, що не потребувало витрат часу адвоката для участі у судових засіданнях.
Отже, з урахуванням категорії справи, рівня складності юридичної кваліфікації правовідносин, обсягу наданих позивачу послуг з правничої допомоги, змісту поданих процесуальних документів, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, суд дійшов висновку, щодо зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивача до 4000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 10, 133, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 2023660866_CARD від 24.04.2019 в розмірі 73600,10 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн та витрати професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн..
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 26 травня 2026 року.
Інформація про учасників:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (ЄДРПОУ 42649746, Київська обл.., м.Бровари, вул. Симона Петлюри, б.21/1);
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 )

Суддя     В.А. Кіндер