Справа № 283/141/26
Провадження №2/283/556/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2026 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі: 
головуючого-судді Тимошенка А.О.,
за участю:
секретаря Левченко О.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 420201451 від 21.11.2020 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , в розмірі 37420 гривень 30 копійок, яка складається з:
- заборгованості за кредитом в розмірі 11999 гривень 71 копійка;
- заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 25420 гривень 59 копійок.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.11.2020 між  ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 420201451 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Згідно з умовами договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало ОСОБА_1 у розмірі 12000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредитору кошти та сплатити проценти за користування кредитними коштами.
28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) ТОВ ФК «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. В подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали ряд додаткових угод, якими продовжено строк дії Договору факторингу від 28.11.2018 року.
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 122 від 23.02.2021 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача.
05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01. Відповідно до цього договору факторингу та Витягу з реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача.
11.07.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу № 11/07/25-Е. Відповідно до умов цього договору факторингу та Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 11/07/25-Е від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача в розмірі 37420 гривень 30 копійок.
Оскільки відповідач не повернув кредит та не сплатив проценти за користування кредитом, то просить позов задовольнити.
Відповідач подав заяву в якій визнав позов в частині заборгованості по кредиту в розмірі 4000 гривень.
Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 21.11.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 420201451 у формі електронного документа з використанням електронного підпису у формі одноразового ідентифікатора. Згідно з умовами договору, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов?язувалось надати ОСОБА_1 кредит в розмірі 3000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язувався повернути кошти та сплатити проценти за користування коштами (а.с. 13-14). 
Відповідно до пунктів 1.2. та 1.3. кредитного договору кредит надається на 30 днів зі сплатою процентів за дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,59 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом.
Згідно пункту 1.4. кредитного договору у випадку користування кредитом понад строк, встановлений п. 1.2 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між Сторонами застосовується Базова процентна ставка в розмірі 1,70 (одна ціла сім десятих) відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Товариству різницю між фактично сплаченими процентами за Дисконтною та нарахованою Базовою процентними ставками за весь строк користування Кредитом (від дати отримання Кредиту до фактичної дати його повернення).
23.11.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору № 420201451, якою збільшено суму кредиту на 1000 гривень (а.с. 15 зворот, 16).
24.11.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору № 420201451, якою збільшено суму кредиту на 4800 гривень (а.с. 16 зворот, 17).
30.11.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору № 420201451, якою збільшено суму кредиту на 500 гривень (а.с. 17 зворот, 18).
04.12.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору № 420201451, якою збільшено суму кредиту на 2000 гривень (а.с. 18 зворот, 19).
05.12.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору № 420201451, якою збільшено суму кредиту на 600 гривень (а.с. 19 зворот, 20).
09.12.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору № 420201451, якою збільшено суму кредиту на 100 гривень (а.с. 20 зворот, 21).
22.12.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору № 420201451, якою збільшено строк користування кредитом на 30 днів та з 21.12.2000 року встановлено проценту ставку в розмірі 1,48% в день від суми кредиту (а.с. 15).
Кредитні кошти були перераховані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»: 
- 21.11.2020 року в сумі 3000 гривень, 
- 23.11.2020 року в сумі 1000 гривень,
- 24.11.2020 року в сумі 4800 гривень,
- 30.11.2020 року в сумі 500 гривень,
- 04.12.2020 року в сумі 2000 гривень,
- 05.12.2020 року в сумі 600 гривень,
- 09.12.2020 року в сумі 100 гривень,
що підтверджено платіжними дорученнями (а.с. 22-25), довідками (а.с. 38-41) та випискою за рахунком банківської картки (а.с. 95-97).
28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) ТОВ ФК «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. В подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали ряд додаткових угод, якими продовжено строк дії Договору факторингу від 28.11.2018 року (а.с. 71-77).
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 122 від 23.02.2021 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 420201451 від 21.11.2020 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 (а.с. 69-70).
05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01. Відповідно до цього договору факторингу та Витягу з реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 420201451 від 21.11.2020 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 (а.с. 63-67).
11.07.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу № 11/07/25-Е. Відповідно до умов цього договору факторингу та Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 11/07/25-Е від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 420201451 від 21.11.2020 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 (а.с. 56-61).
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.
Відповідно до ст. ст. 526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як вбачається із наданих розрахунків заборгованості (а.с. 50-53), внаслідок невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 37420 гривень 30 копійок, яка складається з:
- заборгованості за кредитом в розмірі 11999 гривень 71 копійка;
- заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 25420 гривень 59 копійок.
Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору, отримання кредиту та часткового погашення заборгованості. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Копії договорів відступлення права вимоги підтверджують перехід всіх прав грошової вимоги за кредитним договором до позивача по справі.
Таким чином, судом встановлено, що відбулася заміна первісного кредитора за кредитним договором на нового кредитора - ТОВ «ФК «Ейс».
Оскільки відповідач не дотримався умов, передбачених договором, допустив заборгованість, то позовні вимоги ТОВ «ФК «Ейс» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: сплачений позивачем судовий збір.
Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за частиною 3 статі 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом статті 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Приписами статті 141 ЦПК України визначено: розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення.
Частиною 3 статті 141 ЦПК України закріплено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.
ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі №755/9215/15-ц.
Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 гривень підтверджуються: договором про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 року (а.с. 49); додатковою угодою № 25770911175 від 01.09.2025 року (а.с. 48); актом прийому-передачі наданих послуг від 29.12.2025 року (а.с. 47); довіреністю (а.с. 45) та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 46).
З огляду на зазначені норми права, встановлені обставин справи, суд дійшов переконання, що вимоги про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу підлягають задоволенню, оскільки вони пов`язані з розглядом справи, розмір яких є обґрунтованим, за відсутності клопотання відповідача про зменшення їх розміру, а також при цьому були дотримані критерії розумності їх вартості.
Керуючись ст.ст. 77-81, 83, 89, 95, 141, 263-265, 273, 279,354, 355 ЦПК України,-

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 420201451 від 21.11.2020 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , в розмірі 37420 гривень 30 копійок, яка складається з:
- заборгованості за кредитом в розмірі 11999 гривень 71 копійка;
- заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 25420 гривень 59 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» витрати на сплату судового збору в розмірі 2662 гривні 40 копійок та витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 7000 гривень.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (ЄДРПОУ 42986956, місцезнаходження: Україна, 02094, місто Київ, вулиця Поправки Юрія, будинок 6, кабінет 13).

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя:	  	А.  О.  Тимошенко