Справа № 643/18730/25
Провадження № 2/643/1975/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2026          м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Замікули Б.С.,
за участі секретаря судового засідання – Юшиної К.С.,
представника відповідача – адвоката Вінницького В.О. (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу 
за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк»
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

АТ «Сенс Банк», в інтересах якого діє адвокат Кізко Л.С., звернулось до Салтівського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 631148116 від 15.04.2019 у розмірі 237?224,57 грн, з яких: 160?365,21 грн – прострочене тіло кредиту, 76?859,36 грн – відсотки за користування кредитом. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 2846,69 грн, а також витрати на правничу допомогу в розмірі 19222,13 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 15.04.2019 між АТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є АТ «Сенс Банк» – перейменовано рішенням загальних зборів акціонерів від 12.08.2022) та ОСОБА_1 шляхом підписання оферти та її акцепту Банком укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631148116 (далі – Угода). 
За умовами Угоди відповідачу відкрито відновлювальну кредитну лінію «Максимум-готівка» із лімітом 200000 грн, процентна ставка – 26 % річних (фіксована), тип картки – MasterCard Debit World, мета – для особистих потреб; порядок повернення кредиту – щомісячно, не менше 5 % від суми заборгованості (мінімум 50 грн).
Позивач зазначає, що свої зобов`язання виконав у повному обсязі, що підтверджується випискою по рахунку, проте відповідач своїх зобов`язань з повернення кредитних коштів не виконала, порушення після направленої вимоги не усунула.
Ухвалою суду від 28.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання та встановлено строк для надання заяв по суті спору.
Ухвалою суду від 23.12.2025 задоволено клопотання представника відповідача, адвоката Вінницького В.О., про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
12.12.2025 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив в повному обсязі та просив суд відмовити в його задоволенні. В обґрунтування своїх заперечень посилався на: недоведеність факту укладення Угоди через відсутність акцепту Банком у вигляді окремого підписаного документа; ненадання Договору про банківське обслуговування у конкретній чинній редакції; суперечності між Випискою та Розрахунком заборгованості, зокрема, необґрунтованого збільшення тіла кредиту у 2022 році за відсутності операцій зарахування нових коштів; неправомірність нарахування комісії за РКО (99?612,54 грн) та за несанкціонований овердрафт (114?062,47 грн), які, на думку відповідача, підлягають зарахуванню в погашення тіла кредиту та відсотків; нікчемність Угоди через відсутність у тексті Оферти строку кредитування та неправомірність нарахування відсотків після 15.04.2020.
Крім того, представник відповідача наполягав на недоведеності витрат на правничу допомогу, понесених позивачем.
24.12.2025 представник позивача, у зв`язку із пропуском процесуального строку для подання відповіді на відзив, подав додаткові пояснення, у яких висловив свою позицію щодо доводів та заперечень представника відповідача, викладених у відзиві на позов.
Зокрема, представник позивача заперечив доводи відповідача про недоведеність факту укладення Угоди та зазначив, що до матеріалів справи долучено Оферту на укладення Угоди, власноручно підписану ОСОБА_1 , в якій вона підтвердила отримання акцепту від Банку. Крім того, сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту, що містить основні умови кредитування (розділ 3) та порядок повернення кредиту (розділ 5). Наявність паспорту споживчого кредиту, за позицією позивача, свідчить про переддоговірне ознайомлення відповідача з умовами кредитування. Банк у свою чергу підписав акцепт пропозиції, тобто послідовність «оферта — акцепт» дотримана відповідно до
ст. 640–646 ЦК України.
Також представник позивача наголошувала, що Договір про банківське обслуговування є публічним договором приєднання (ст. 633, 634 ЦК України), умови якого є однаковими для всіх клієнтів. Відповідач в анкеті-заяві про акцепт Публічної пропозиції підтвердила, що в день підписання отримала примірник Договору та всіх додатків до нього. Архівна версія Договору у редакції, що діяла на момент укладення Угоди, є публічно доступною за посиланням на офіційному сайті банку.
Щодо строку кредитування та пролонгації представник позивач посилалась на п. 3.4.2 Додатку № 4 до Договору, яким визначено строк користування лімітом кредитної лінії — 365 днів з моменту отримання клієнтом права використання коштів, з можливістю пролонгації. Пунктом 3.4.15 Додатку
№ 4 передбачено, що після закінчення строку дії відновлювальної кредитної лінії Банк має право продовжити її дію на такий самий строк за умови сумлінного виконання клієнтом умов Договору і відсутності письмової заяви клієнта про анулювання. Перший день нового строку є першим календарним днем, наступним за останнім днем попереднього строку. Оскільки ОСОБА_1 не подавала заяви про анулювання, пролонгація відбулася автоматично.
В частині комісії РКО та несанкціонованого овердрафту представник позивача зазначила, що Закон України «Про споживче кредитування» прямо передбачає право банку включати комісію за РКО до загальних витрат за кредитом. Нарахування комісії за обслуговування картки у розмірі 3,5 % щомісячно від суми заборгованості передбачено Додатком № 4 (стор. 81, продукт «Максимум Готівка», тип картки MasterCard Debit World) і є правомірним, на думку представника позивача, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19. Умови щодо несанкціонованого овердрафту та порядку його погашення визначені п. 3.20 Додатку № 3 до Договору, з якими відповідач ознайомилася та які підтвердила власним підписом.
Також представник відповідача наполягала, що Банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі, оскільки надав відповідачу кредитні кошти. Відповідач активувала картку та активно нею користувалась, що підтверджується Випискою по рахунку.
При вирішенні питання щодо витрат на правничу допомогу представник позивача посилалась на практику Верховного Суду щодо критеріїв розумності та реальності адвокатських витрат, а також практику ЄСПЛ. Водночас, на відміну від позовної заяви, де позивач наполягав на стягненні 19222,13 грн витрат на правову допомогу, у зазначених поясненнях представник позивача просила зменшити розмір цих витрат до 5 000 грн та розглянути справу за відсутності представника.
Представник відповідача адвокат Віницький В.О., подав письмові заперечення проти додаткових пояснень, в яких зазначив, що подані додаткові пояснення фактично є відповіддю на відзив із пропуском встановленого строку, що підтверджується їх змістом та формулюванням самого документа. У зв`язку з чим наполягав на неприйнятності зазначеного документа та неможливості його врахування судом.
Представник позивача участі в судових засіданнях не брав.
Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених письмово.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд встановив такі фактичні обставини.
15.04.2019 ОСОБА_1 підписала оферту на укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії «Максимум-готівка» з лімітом 200?000 грн, процентною ставкою 26 % річних (фіксована), типом картки MasterCard Debit World, метою – для особистих потреб; порядком повернення – щомісячно не менше 5 % заборгованості, мінімум 50 грн. До матеріалів справи долучено акцепт пропозиції на укладення Угоди, підписаний Банком, паспорт споживчого кредиту, Виписку по рахунку НОМЕР_1 за розрахунковий період 15.04.2019 – 04.06.2025 (далі – Виписка) та розрахунок заборгованості.
З Виписки вбачається, що 15.04.2019 Банк встановив кредитний ліміт 40?000 грн. Відповідач активувала картку в квітні 2019 року та використовувала її для зняття готівки в банкоматах м. Харкова, здійснення покупок, поповнення карткового рахунку.
Впродовж 2019–2021 відповідач систематично поповнювала рахунок і погашала кредит. Починаючи з лютого 2022 року жодних надходжень коштів від позичальника Виписка не містить; у цей і наступні розрахункові місяці відображені лише нарахування відсотків за кредитом, за несанкціонований овердрафт та комісії за обслуговування картки, а також операції перенесення непогашених сум на рахунок простроченої заборгованості.
Загальна сума заборгованості становить 237?224,57 грн: 160365,21 грн – прострочене тіло кредиту та 76859,36 грн – відсотки за користування кредитом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – згідно зі звичаями ділового обороту або інших вимог, що їх звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Положенням ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору
(ч. 1 ст. 641 ЦК України). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч. 2 ст. 642 ЦК України). Договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч. 1 ст. 640 ЦК України).
Публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати надання послуг кожному, хто до неї звернеться, зокрема банківське обслуговування; умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів (ч. 1 ст. 633 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ст. 634 ЦК України).
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).
Проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, якщо договором не встановлено інше (абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).
Судом встановлено, що між сторонами у спосіб, передбачений ст. 640–642 ЦК України, укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії
№ 631148116 від 15.04.2019 на умовах, визначених Договором про банківське обслуговування фізичних осіб як публічним договором приєднання в розумінні ст. 633, 634 ЦК України.
АТ «Сенс Банк» виконало зобов`язання кредитодавця згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, надавши відповідачу кредитні кошти в межах відновлювальної кредитної лінії, що підтверджується Випискою по рахунку. ОСОБА_1 , натомість, взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконала, чим порушила вищенаведені приписи ЦК України
При цьому суд відхиляє заперечення представника відповідача проти позову з таких підстав.
Щодо недоведеності факту укладення Угоди суд зазначає, що в матеріалах справи наявні підписана відповідачем Оферта, що містить всі істотні умови кредитування, та акцепт Банком пропозиції на укладення Угоди. Відповідно до ст. 638, 641, 642 ЦК України договір вважається укладеним у разі пропозиції, що містить істотні умови, та її беззастережного прийняття. Вимога ч. 2 ст. 1055 ЦК України щодо письмової форми кредитного договору дотримана. Крім того, факт укладення Угоди та використання кредитних коштів підтверджено Випискою у якій відображено здійснення операції по рахунку, що є конклюдентними діями, які свідчать про прийняття відповідачем умов кредитування та фактичне користування коштами. Верховний Суд неодноразово підтверджував, що банківська виписка є належним і допустимим доказом руху коштів та підтверджує виконані операції (постанови від 30.01.2018 у справі № 161/16891/15-ц, від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18, від 15.01.2025 у справі № 753/16762/15-ц).
В частині твердження представника відповідача про ненадання Договору про банківське обслуговування у конкретній редакції суд враховує, що Умови публічного договору приєднання відповідно до ст. 633, 634 ЦК України є доступними всім особам, які до нього приєдналися. Підписавши анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування та отримавши примірник Договору з додатками (що зафіксовано у тексті самої Оферти), відповідач засвідчила ознайомлення з його умовами та приєднання до нього.
Щодо суперечностей між Випискою та Розрахунком заборгованості, зокрема щодо зростання тіла кредиту у 2022 році суд зазначає про таке. Відповідач вказує, що Виписка після 31.01.2022 не містить жодних операцій користування кредитними коштами, тоді як тіло кредиту зростало.
Дослідивши Виписку суд зазначає, що операції «Збільшення кредитного ліміту» та «Погашення овердрафту з рахунку», відображені у Виписці 16.03.2022 та 17.03.2022, свідчать про те, що Банк включав суму несанкціонованого овердрафту до ліміту з одночасним відображенням її списання. Операції «Перенесення непогашеного несанкціонованого овердрафту на прострочку», що систематично відображаються починаючи з 18.03.2022, фіксують включення цих сум до складу простроченої заборгованості. Тобто зростання тіла кредиту у 2022 році відбулося не внаслідок видачі нових кредитних коштів, а через приєднання накопиченого несанкціонованого овердрафту до основного боргу – механізм, передбачений Договором.
Разом з тим суд констатує, що представник відповідача не заявив клопотань про призначення судової економічної (бухгалтерської) експертизи, не надав власного контррозрахунку. Заперечення відповідача у цій частині є декларативними, не підкріплені доказами, а тому відхиляються відповідно до ст. 76, 81 ЦПК України.
Суд також врахував заперечення представника відповідача в частині стягнення плати за РКО та несанкціонований овердрафт та зазначає про таке.
Відповідач стверджує, що суми комісії за РКО (99?612,54 грн) та за несанкціонований овердрафт (114?062,47 грн) не підлягають зарахуванню в погашення тіла кредиту та відсотків. Проте позивач не заявляє у цій справі вимог про стягнення плати за РКО та за овердрафт як самостійних складових: предмет позову обмежений 160?365,21 грн тіла кредиту та 76?859,36 грн відсотків. Розрахунок заборгованості свідчить, що при зарахуванні надходжень від позичальника застосовувалась черговість, визначена ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування»: спочатку – прострочені тіло кредиту та відсотки, потім – поточні тіло та відсотки, потім – інші платежі. Лише та частина нарахованих сум, яка залишилася непогашеною після зарахування всіх надходжень за основним боргом та відсотками, включена до загальної заборгованості. До заявленої суми позову (237?224,57 грн) суми РКО та овердрафту як окремі складові не включені.
Також суд відхиляє заперечення про нікчемність Угоди через відсутність у тексті Оферти строку кредитування та про неправомірність нарахування відсотків після 15.04.2020 з таких підстав.
По-перше, строк кредитування (12 місяців, з можливістю пролонгації) зазначено в паспорті споживчого кредиту. Верховний Суд у постанові від 26.12.2019 у справі № 467/555/19 (провадження
№ 61-17707св19) підтвердив, що паспорт споживчого кредиту є невід?ємною складовою кредитного договору, оскільки містить погодження позичальником умов кредитування, підтверджене його підписом. Відсутність строку кредитування безпосередньо в тексті Оферти за таких умов не тягне нікчемності правочину.
По-друге, умовами Договору передбачена автоматична пролонгація відновлювальної кредитної лінії: перший день нового строку є першим днем після закінчення попереднього за умови, що позичальник не направив заяви про анулювання. Відповідач після 15.04.2020 жодних заяв про анулювання Банку не направляла.
По-третє, правова позиція Великої Палати Верховного Суду щодо припинення нарахування відсотків після спливу строку кредитування, на яку посилається представник відповідача, стосується строкових кредитів з визначеним кінцевим строком повернення. Відновлювальна кредитна лінія за своєю правовою природою є іншим видом кредитування, що допускає автоматичне продовження; нарахування відсотків за нею є правомірним протягом усього фактичного строку користування.
Оцінюючи докази в їх сукупності відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позивачем доведено: факт укладення між сторонами кредитного договору; надання відповідачу кредитних коштів та фактичне їх використання; порушення відповідачем зобов?язань з повернення кредиту та сплати відсотків; розмір заборгованості – 237?224,57 грн. Жодне з заперечень відповідача не спростоване належними та допустимими доказами (ст. 76, 77, 81 ЦПК України).
Відтак, на переконання суду, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості підлягають задоволенню.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, відповідного до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2846,69 грн.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 19222,13 грн, то суд не вбачає підстав для їх стягнення з відповідача з огляду на таке.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу до суду надано: договір про надання послуг № 1006 від 28.01.2025, укладений між АТ «Сенс Банк» (замовник) та Адвокатським об?єднанням «СмартЛекс» (виконавець). Умовами вказаного договору гонорар адвоката визначено в такий спосіб: 375 грн – за підготовку та подання позовної заяви, 225 грн – за отримання рішення суду, 7,85 % від суми стягнутих коштів (комісійна винагорода).
Суд встановив, що виконавцем за договором № 1006 від 28.01.2025 є Адвокатське об?єднання «СмартЛекс» як юридична особа. Проте фактично правничу допомогу під час розгляду справи надавала адвокат Кізко Л.С., яка діяла за довіреністю самого АТ «Сенс Банк», а не на підставі ордеру Адвокатського об?єднання «СмартЛекс». Жодних доказів того, що адвокат Кізко Л.С. є членом, партнером або штатним адвокатом АО «СмартЛекс» та провадить адвокатську діяльність в організаційно-правовій формі цього об?єднання, до матеріалів справи не долучено.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» виконавцем за договором про надання правової допомоги може бути адвокат, адвокатське бюро або адвокатське об?єднання. Верховний Суд у постанові від 31.05.2023 у справі № 757/13974/21-ц сформулював правовий висновок відповідно до якого до судових витрат на професійну правничу допомогу відносяться витрати на правничу допомогу, що надавалася саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правової допомоги, або з відповідним адвокатським бюро чи об?єднанням. Правнича допомога має надаватися виконавцем за договором, а не будь-якою іншою особою без підтвердження її зв?язку з таким виконавцем.
Оскільки виконавцем за договором про надання послуг № 1006 від 28.01.2025 визначено АО «СмартЛекс», а матеріали справи не містять жодних доказів того, що адвокат Кізко Л.С., яка фактично надавала правничу допомогу і представляла позивача у справі, є адвокатом цього об?єднання, відтак, зв?язок між особою, яка надавала послуги, та виконавцем за договором є недоведеним. 
Отже, позивач не підтвердив, що витрати за договором № 1006 були понесені на оплату послуг саме того адвоката, який представляв його інтереси у цій справі. За відсутності доказів понесення витрат на правничу допомогу у встановленому законом порядку, суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу у повному обсязі. Питання щодо критеріїв розумності та співмірності розміру витрат не підлягає оцінці, оскільки суд дійшов висновку про їх недоведеність по суті.
Керуючись ст. 76, 81, 141, 264, 265, 279-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 631148116 від 15.04.2019 у розмірі 237224 (двісті тридцять сім тисяч двісті двадцять чотири) грн 57 коп., з яких: 160365,21 грн – прострочене тіло кредиту; 76859,36 грн – відсотки за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» судовий збір у розмірі 2846 (дві тисячі вісімсот сорок шість) грн 69 коп.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач: Акціонерне товариство «Сенс Банк» (код ЄДРПОУ 23494714, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100);
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Повне судове рішення складено та підписано 23.06.2026.

Суддя         Борис ЗАМІКУЛА