Справа №:362/8060/25
Провадження №: 2-о/755/150/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2026 р.  Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого судді -   Хромової О.О.
при секретарі -    Бовкун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, 

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме просила встановити факт належності ОСОБА_1 свідоцтва про укладення шлюбу від 06 серпня 1991 року серії НОМЕР_1 та диплому про спеціальну музичну освіту від 23 червня
1984 року серії НОМЕР_2 , реєстраційний № 2845. 
На обгрунтування вимог заяви зазначила, що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Самбір Львівської області. Ій належить свідоцтво про укладення шлюбу від 06 серпня 1991 року серії 
НОМЕР_1 та диплом НОМЕР_2 про середню спеціальну освіту, в яких її по батькові записано « ОСОБА_2 », що виникло внаслідок міжмовної перетворенні рідкісних та композитних особових імен і зумовлено особливостями засвоєння та міжмовного перетворення імен різних національних традицій в українській мовній практиці. 07 серпня 2025 року заявник звернулася до Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва для призначення і нарахування пенсії за віком, однак 14 серпня
2025 року отримала відмову у призначенні пенсії, оскільки не було зараховано стаж роботи з згідно трудової книжки і диплома про навчання в період з 01 вересня 1980 року. Вказано, що у свідоцтві про шлюб та дипломі зазначено по батькові « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним « ОСОБА_3 » Заявник звернулася до Самбірської дитячої музичної школи та до Дрогобицького музичного фахового коледжу імені Барвінського В. та отримала підтвердження про навчання та роботу. 27 серпня 2025 року заявник повторно звернулася до Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії. Рішенням від
12 вересня 2025 року № 262440030205 заявнику призначено пенсію за віком, але без врахування періоду навчання з 01 вересня 1980 року по 23 травня 1984 року, що зменшило стаж роботи на 4 роки.
З огляду на викладене вимоги заяви просила задовольнити.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2025 року справу передано на розгляд за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва.
В порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 лютого 2026 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами окремого провадження, судове засідання призначено на 14 квітня 2026 року на 16 год. 00 хв.
26 березня 2026 року (вхід. № 17130) до суду надійшла заява Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про проведення судового засідання без участі їх представника.
14 квітня 2026 року судове засідання, призначене на 16 год. 00 хв., знято з розгляду, у зв`язку із перебуванням головуючого судді Хромової О.О. у відпустці. Наступне судове засідання призначено на
19 травня 2026 року на 10 год. 40 хв.
19 травня 2026 року судове засідання, призначене на 10 год. 40 хв., знято з розгляду, у зв`язку із перебуванням головуючого судді Хромової О.О. у відпустці. Наступне судове засідання призначено на
03 червня 2026 року на 10 год. 30 хв.
03 червня 2026 року у судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Заявник ОСОБА_1 03 червня 2026 року подала заяву, у якій просила розгляд справи провести без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити. Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області 03 червня
2026 року (вхід. № 35496) подало заяву про проведення судового засідання без участі їх представника.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані заявником докази, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до архівної довідки від 25 серпня 2025 року № 22, виданої Дрогобицьким музичним фаховим коледжом ім. В. Барвінського, ОСОБА_4 дійсно навчалася на денній формі навчання Дрогобицького державного музичного училища з 01 вересня 1980 року (відповідно до наказу від 24 липня 1980 року № 138 - зарахована до складу учнів першого крсу музично-теоретичного відділу).
23 червня 1984 року відповідно до рішення Державної кваліфікаційної комісії № 15 ОСОБА_4 відраховано зі складу учнів Дрогобицького державного музичного училища в зв`язку з закінченням повного курсу навчання та видано диплом НОМЕР_3 , реєстраційний номер № 2845. Прізвище ОСОБА_5 змінено на ОСОБА_6 у зв`язку з одруженням. З червня 2020 року назву закладу змінено на Комунальний заклад Львівської обласної ради Дрогобицький музичний фаховий коледж імені В. Барвінського (наказ управління майном спільної власності Львівської обласної ради від 19 червня
2020 року № 43-с «Про затвердження нової редакції статуту Комунального закладу Львівської обласної ради Дрогобицький музичний фаховий коледж ім. В. Барвінського).
Зі свідоцтва про укладення шлюбу від 06 серпня 1991 року серії НОМЕР_1 , виданого відділом запису актів громадського стану Виконавчого комітету Самбірської міської ради народних депутатів Львівської області, встановлено, що 06 серпня 1991 року зареєстровано шлюб ОСОБА_7 , 
ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 06 серпня 1991 року зроблено запис № 207. Після реєстрації шлюбу чоловіку та дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ».
До матеріалів справи долучено копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого Дніпровським РУ ГУ МВС України в місті Києві 22 листопада 2002 року, що належить ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Самбір Львівської області. Наявний штамп від
06 серпня 1991 року про реєстрацію шлюбу з ОСОБА_7 , 1968 року народження.
Також до матеріалів справи долучено копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого 16 квітня 1996 року Самбірським МРВ УМВС України у Львівській області, що належить ОСОБА_7 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Васильків Київської області. Наявний штамп від
06 серпня 1991 року про реєстрацію шлюбу з ОСОБА_4 , 1965 року народження.
З витягу з реєстру територіальної громади від 12 жовтня 2025 року № 2025/014956750 встановлено, що місце проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , з 24 жовтня 2000 року.
Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 02 серпня 2025 року № 2025/010719096 встановлено, що місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , з 24 жовтня 2000 року.
Відповідно до експертного висновку від 08 липня 2024 року № 056/1097-m, складеного Українським бюро лінгвістиних експертиз Національної академії наук україни, імена по батькові ОСОБА_3 (паспорт, картка фізичної особи-платника податків, записи ОСОБА_1 ) та ОСОБА_2 (свідоцтво про укладення шлюбу, запис ОСОБА_8 ; свідоцтво про народження ОСОБА_9 , запис мати ОСОБА_1 , диплом НОМЕР_2 , запис ОСОБА_4 ; диплом НОМЕР_6 , запис ОСОБА_4 ) попри розбіжності у документах, наданих для експертизи, а також в інших документа зазначеної особи є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок змішування в мовній практиці та фіксації в офіційних документах імені по батькові від фонетичних варіантів особового імені Здислав/ розм. Здіслав, що походять від соціального етимологічного прототипу і зумовлені особливостями засвоєння імені в українській мовній практиці.
Судом встановлено, що рішенням Головного управління ПФУ в Сумській області від 14 серпня 2025 року № 262440030205 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_3 , відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховані: періоди роботи по трудовій книжці НОМЕР_7 , оскільки зміна прізвища занесена згідно свідоцтва про шлюб, в якому по батькові ( ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_3 ); період навчання з 01 вересня 1980 року по 23 травня 1984 року згідно диплому № НОМЕР_2 , оскільки на титульній сторінці зазначене по батькові ( ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_3 ).
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною першою статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Встановлення фактів є особливою функцією суду, необхідною для підтвердження певної обставини як факту, про що просить заявник. Необхідність цього виникає у зв`язку із прогалиною в інформації або її відсутності, яка не дає змоги дійти остаточного висновку у питанні.
Відповідно до пункту шостого частини першої статті 315 ЦПК України у порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, серед іншого, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Відповідно до положень частини другої статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до листа Врховного Суду Ураїни від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 зверталася до органів Пенсійного фонду України з метою призначення пенсії, водночас, у призначенні пенсії за віком відмовлено відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки за доданими документами до страхового стажу не зараховані: 1) періоди роботи по трудовій книжці НОМЕР_7 , оскільки зміна прізвища занесена згідно свідоцтва про шлюб, в якому по батькові ( ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_3 ); 2) період навчання з 01 вересня 1980 року по 23 травня 1984 року згідно диплому № НОМЕР_2 , оскільки на титульній сторінці зазначене по батькові ( ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_3 ).
Згідно із частиною першою статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
До стажу роботи зараховується також, серед іншого, навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі (пункт д) частини другої статті
56 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.
Пунктом 8 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», передбачено, що час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
Поряд з цим, пунктом 26 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» встановлено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.
Таким чином, встановлення факту належності документів має юридичне значення для заявника, оскільки, у зв`язку з розбіжностями у написанні прізвища заявника у зазначених вище документах позбавляє останню можливості повною мірою реалізувати своє право на звернення для отримання пенсії.
Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня
1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до пункту 6 статті 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. 
Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Разом з тим суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.
Згідно із частиною першою статті 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із статтями 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Чинне законодавство не містить вичерпного переліку засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватися факт належності особі правовстанволюючого документа, тому застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування.
Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що у свідоцтві про укладення шлюбу від 06 серпня 1991 року серії НОМЕР_1 , виданому Відділом записів актів громадянського стану Виконавчого комітету Самбірської міської ради народних депутатів Львівської області, та дипломі про освіту серії НОМЕР_2 від 23 червня 1984 року за реєстраційним номером № 2845, ім`я особи зазначено ОСОБА_10 , водночас, у паспорті громадянина України ім`я особи зазначено ОСОБА_1 . 
Суд враховує, що розбіжності написання імені (по батькові) заявника у документах виникли внаслідок змішування в мовній практиці та фіксації в офіційних документах імені по батькові від фонетичних варіантів особового імені Здислав/ розм. Здіслав, що походять від соціального етимологічного прототипу, зумовлені особливостями засвоєння імені в українській мовній практиці.
Таким чином, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності свідчать про те, що свідоцтво про укладення шлюбу від 06 серпня 1991 року серії НОМЕР_1 , видане Відділом записів актів громадянського стану Виконавчого комітету Самбірської міської ради народних депутатів Львівської області, та диплом про освіту серії НОМЕР_2 від 23 червня 1984 року за реєстраційним номером № 2845 видані заявнику ОСОБА_11 .
Оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а можливість внести зміни в документи в позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. 
Водночас, в межах розгляду даної цивільної справи суд не досліджує та не встановлює наявність у ОСОБА_1 права на призначення пенсії за віком, а також правомірність дій та рішення суб`єкта владних повноважень.
Таким чином, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до положень частини сьомої статті 294 ЦПК України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», статтями 2-7, 12, 13, 81, 265-268, 293, 294, 315-319, 353 ЦПК України, суд - 

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити. 
Встановити факт належності  ОСОБА_1 свідоцтва про укладення шлюбу від
06 серпня 1991 року серії НОМЕР_1 , виданого Відділом записів актів громадянського стану Виконавчого комітету Самбірської міської ради народних депутатів Львівської області.
Встановити факт належності  ОСОБА_1 диплому про освіту серії НОМЕР_2 , виданого 23 червня 1984 року за реєстраційним номером № 2845.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , зареєстрована за адресою: 
АДРЕСА_1 .
Заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 22933548, адреса місцезнаходження: вул. Саєнка Андрія, буд. 10, м. Фастів, Київська обл., 08500.
Повний текст рішення виготовлено 29 червня 2026 року.

Суддя          О.О. Хромова