ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
15.06.2026	Справа № 910/4144/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» 
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Колосс-Інвест» 
2. Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «УКО-КАПІТАЛ» 
3. Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕВЕРЕСТ ПЛЮС» 
третя особа на стороні позивача: ОСОБА_1 
про солідарне стягнення 14 311,98 грн,

Без повідомлення (виклику) учасників справи:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Колосс-Інвест», 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «УКО-КАПІТАЛ», 3. Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕВЕРЕСТ ПЛЮС» про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 14 311,98 грн., у тому числі: 12 014,75 грн. - заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії, 1519,91 грн. - інфляційні втрати, 777,32 грн. - 3 % річних. 
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що за відповідачами наявна заборгованість за фактично отримані послуги з постачання теплової енергії у період з 01.10.2018 по 17.08.2021 за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №910/4144/26. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Дана ухвала суду направлена 14.04.2026, зокрема, відповідачам рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адреси місцезнаходження відповідачів, зазначені в позовній заяві.
Проте конверт із копіями вищенаведеної ухвали повернуто на адресу суду підприємством поштового зв`язку без їх вручення відповідачам.
Положеннями статей 89, 93 ЦК України передбачено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи та здійснення управління і обліку. Відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом вносяться до єдиного державного реєстру.
Таким чином, направлення ухвали суду здійснено за відповідною адресою місцезнаходження відповідачів, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 
Згідно з частиною 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. 
За приписами частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
При цьому, судом також враховано, що згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).
Таким чином, відповідачі не позбавлені права та можливості ознайомитися з ухвалою суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Відповідачі не подали до суду відзив на позов, тобто не скористалися наданими їм процесуальними правами, передбаченими статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.
За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідачі у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України та ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі не подали до суду відзиву на позов, а відтак не скористалися наданими процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами з урахуванням згаданого вище припису ч. 2 ст. 178 ГПК України.
20.05.2026 через систему «Електронний суд» від третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що заборгованість є зобов`язанням Відповідачів як осіб, які у спірний період були титульними власниками або розпорядниками спірного майна.
У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» вій 10.04.2014 № 1198-V1I виконавцем послуг з централізованого опалення та постачанні гарячої води для об`єктів усіх форм власності з 1 липня 2014 року є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).
На підставі ліцензії на постачання теплової енергії, виданої за рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №198 від 01.06.2012 (переоформлено рішенням від 21.06.2016 № 1159), ТОВ «Євро-Реконструкція» є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, зокрема, у будинку АДРЕСА_2 , у тому числі й до квартири НОМЕР_1.
Отже, як зазначає позивач, він надав послуги з постачання теплової енергії до будинку АДРЕСА_2 , у тому числі й до квартири АДРЕСА_3 в період з жовтня 2018 по 17.08.2021 на загальну 12 014,75 грн.
В якості підтвердження даних обставин позивачем долучено до позовної заяви акт постановки комерційного (будинкового) засобу обліку споживання теплової енергії, акти №785 від 18.10.2018, №785 від 08.08.2019, №785 від 08.10.2020, №785 від 16.08.2021 готовності вузла комерційного обліку до роботи в опалювальні періоди, показники відомостей комерційного (будинкового) засобу обліку споживання теплової енергії, наряди на підключення та відключення опалення у будинку. 
Спір у даній справі виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідачами зобов`язань з оплати фактично спожитої теплової енергії в період з жовтня 2018 по 17.08.2021 на загальну 12 014,75 грн.
Обгрунтовуючи позовні вимоги щодо відповідальних осіб за споживання теплової енергії у період з 01.10.2018 по 17.08.2021 за адресою: АДРЕСА_1 позивач посилається на факти, встановлені рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06.07.2021 у справі № 755/20431/19.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06.07.2021 у справі №755/20431/19 встановлено наступні обставини: 
Відповідно до свідоцтва, виданого 06.08.2009 року державним нотаріусом п`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Ковальчук М.В. за № 10-1774 спадкоємцем 1/2 частки майна гр. ОСОБА_2 , є її син - ОСОБА_3 . Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з: грошової суми - 292 708,60 грн за Договором № 37/І-Е від 04.09.2006 року про участь у ФББ з 12.02.2007 року за Договором про відступлення прав та переведення обов`язків; грошової суми - 249471,74 грн за Договором № 112/І-Е від 16.10.2006 року про участь у ФББ з 12.02.2007 року за договором про відступлення прав та переведення обов`язків. Згідно повідомлення ТОВ «ФК «Уко-Капітал» м. Києва від 10.06.2009 року за №78/06. На 1/2 частину спадкового майно видано свідоцтво про право на спадщину гр. ОСОБА_4 06.08.2009 року.
20.09.2016 року державним реєстратором приватним нотаріусом Мазурчуком В.В. на підставі Договору № 1609/16-1 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 16.09.2016 року, укладеного між ТОВ «ЕВЕРЕСТ ПЛЮС» та ТОВ «КОЛОСС-ІНВЕСТ», Акту ТОВ «ЕВЕРЕСТ ПЛЮС» прийому передачі квартири АДРЕСА_4 до Договору № 1609/16-1 від 16.09.2016 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 31471212 від 20.09.2016 12:03:47 щодо реєстрації за ТОВ «КОЛОСС-ІНВЕСТ», код у ЄДРПОУ: 37615626 права власності на квартиру АДРЕСА_4 . 
Відчуження ТОВ «Еверест плюс» на користь ТОВ «КОЛОСС-ІНВЕСТ» майнових прав на квартиру АДРЕСА_4 відбулось після набуття ОСОБА_1 , ОСОБА_3 майнових прав на цю квартиру.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06.07.2021 у справі №755/20431/19 позов ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕВЕРЕСТ ПЛЮС», Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОСС-ІНВЕСТ», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мазурчука Вадима Вікторовича про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав, визнання права власності на квартиру та вселення - задоволено частково.
Визнано недійсним договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_4 , серія та номер: 1609/16-1, укладений 16 вересня 2016 року між ТОВ «ЕВЕРЕСТ ПЛЮС» та ТОВ «КОЛОСС-ІНВЕСТ».
Визнано недійсним акт прийому-передачі квартири АДРЕСА_4 , укладений 16 вересня 2016 року між ТОВ «ЕВЕРЕСТ ПЛЮС» та ТОВ «КОЛОСС-ІНВЕСТ».
Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 31471212 від 20.09.2016 12:03:47 державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мазурчука Вадима Вікторовича щодо реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю КОЛОСС-ІНВЕСТ» права власності на квартиру АДРЕСА_4 .
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 ; 
Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 .
В решті позовних вимог відмовлено.
За частиною 1 статті 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Законодавчі вимоги щодо застосування преюдиції у господарському процесі передбачені частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
Вказаний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №910/9823/17.
Отже, не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому, не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі, в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.
Взаємовідносини між ТОВ «Євро-Реконструкція» та споживачами при наданні послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються чинними на момент виникнення заборгованості нормативними актами, зокрема вимогами Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила) та умовами Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Договір), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, Правилами надання послуг з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, Правилами надання послуг з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182, Законом України № I875-1V від 24.06.2004 «Про житлово-комунальні послуги», Законом України № 2189-VI1I від 09.11.2017 «Про житлово-комунальні послуги», Законом України № 2119-VIII від 22.06.2017 «Про. комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22.11.2018 № 315, іншими нормативними документами у сфері надання комунальних послуг.
Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017, індивідуальним споживачем є фізична чи юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальні послуги для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальних послуг.
Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Згідно частини 7 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-1V договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання).
Відповідно до частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
23.07.2014 у газеті Хрещатик (№ 103(4503)) позивачем розміщено відповідне повідомлення, із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської Ради газеті «Хрещатик» 06.08.2014 року (№111(4511)).
Інформація, надрукована в офіційному віснику Київської міської Ради - газеті «Хрещатик» є загальнодоступною, перебуває у вільному доступі та не потребує додаткового доказування.
З будь-яким випуском газети можна ознайомитися, зокрема, в мережі Інтернеті за посиланням https://khreshchatyk.kyiv.ua, а з конкретно випусками за 2014 рік за посиланням https://khreshchatyk.kyiv.ua/gazeta/2014/.
Оскільки, згідно з частиною 2 статті 641 Цивільного кодексу України, реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням укласти договір (оферту), якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях, то відповідно до статті 642 Цивільного кодексу України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її приєднання (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Законом України № 2189 - VIII від 09.11.2017 «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 та Правилами надання послуг з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 визначено порядок укладання індивідуальних договорів про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.
Обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг одночасно покладено як на споживача, так і на виконавця (пункт 1 частини 2 статті 7, пункт 2 частини 2 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Пунктом 13 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 передбачено, що індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.
Як вказано позивачем, типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання і укладаються з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, було опубліковано на офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» 13.10.2021.
Пунктом 7 частини 1 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право виконавця комунальної послуги у разі укладення індивідуального договору про надання комунальної послуги, отримувати інформацію від споживача про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та фактичної кількості осіб, які постійно проживають у житлі споживача (зокрема довідка про осіб, проживаючих за вказаною адресою).
Згідно з частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до пунктів 18, 20 Правил № 630 були внесені зміни, а саме: розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Система (щомісячна або авансова) та форма (готівкова або безготівкова) оплати послуг визначається у договорі між споживачем і виконавцем. Після отримання показань квартирних засобів обліку, якщо вони відрізняються від розрахованих за показаннями будинкових засобів обліку, виконавець здійснює коригування плати за надану послугу в наступному розрахунковому періоді шляхом зменшення або збільшення обсягів спожитої кожним споживачем послуги, що відображається в платіжному документі періоду, наступного за здійсненням коригування. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.
Відсутність договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати таких послуг.
Крім цього, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Позивач зазначив, що в період виникнення заборгованості були відсутні особи, місце проживання яких зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 .
28.08.2023 до ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» звернулася ОСОБА_1 як власник квартири за адресою: АДРЕСА_1 з заявою про відкриття особового рахунку та повідомила, що в період з 01.10.2018 по 17.08.2021 вона була незаконно позбавлена права власності та користування квартирою внаслідок незаконних дій відповідачів, оскільки фактичними користувачами квартири у спірний період вважалися ТОВ «КОЛОСС-ІНВЕСТ», ТОВ «ФК «УКО-КАШТАЛ», ТОВ «ЕВЕРЕСТ ПЛЮС», посилаючись на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06.07.2021 у справі №755/20431/19.
Отже, саме відповідачі мають довести обставини, що споживачем комунальних послуг у період з 01.10.2018 по 17.08.2021 були не вони, а інша особа. Проте відповідачі означених доказів не подали. 
Враховуючи вищенаведене, відповідачі і є відповідальними сторонами стосовно оплати вартості заявлених позивачем послуг з постачання теплової енергії у період з 01.10.2018 по 17.08.2021.
Одночасно суд звертає увагу, що факт відсутності договору сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. 
Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15-ц, постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.04.2020 у справі № 910/7968/19, від 11.04.2018 у справі № 904/2238/17 та від 16.10.2018 у справі № 904/7377/17.
При цьому, суд зазначає, що зауважень чи то претензій, або ж відмова від надання таких послуг відповідачами не надавалась, при тому, що об`єкт до якого здійснювалось постачання знаходиться у багатоквартирному будинку, тобто під`єднаний до загальнобудинкової системи теплопостачання, що також підтверджує факт надання комунальних послуг, виходячи із наданих позивачем нарядів на підключення/відключення.
Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць (пункти 32 Типових договорів).
Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту Послугу (пункт 34 Типових договорів).
Пунктами 33 Типових договорів визначено обов`язок виконавця надавати рахунки на оплату, які наразі відсутні в матеріалах справи, однак суд не може виключати їх матеріальну відсутність при тому, що пунктом 34 строк оплати не залежить від факту отримання чи то неотримання рахунку на оплату.
Суд також зазначає, що ненадання рахунку не є невідкладною умовою у розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, а тому наявність або відсутність рахунку на оплату наданих послуг не звільняє відповідача від обов`язку сплати коштів за надані послуги.
Крім того, законодавчо визначений кінцевий термін розрахунку, а саме плата за послуги вноситься кожного місяця, що настає за розрахунковим.
У свою чергу, відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 915/641/19 наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов`язку здійснити оплату, оскільки такий обов`язок виникає на підставі договору, а не на підставі рахунку (правова позиція є сталою, сформована у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 910/32579/15, від 22.05.2018 у справі № 923/712/17, від 21.01.2019 у справі № 925/2028/15, від 02.07.2019 у справі № 918/537/18, від 29.08.2019 у справі № 905/2245/17, від 26.02.2020 у справі № 915/400/18).
Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як вже було встановлено вище, підтвердження надання позивачем послуг з постачання теплової енергії підтверджується Актом постановки на облік комерційного (будинкового) засобу обліку споживання теплової енергії, Актами про готовність вузла комерційного (будинкового) засобу обліку Споживача до роботи в опалювальні періоди 2018- 2019, 2019-2020, 2020-2021, 2021-2022 роки, показниками відомостей спожитої будинком теплової енергії за період з 01.10.2018 по 17.08.2021, нарядами на підключення та відключення централізованого опалення у будинку в опалювальні періоди з 2018 по 2021 роки. 
При цьому, позивачем розрахунок теплової енергії здійснювався на підставі Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні (КТМ 204 Україна 244-94), Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 315 від 22.11.2018 Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг.
З матеріалів справи слідує, що облік спожитої теплової енергії на потреби централізованого опалення будинку АДРЕСА_5 здійснювався приладом комерційного обліку SA 94/2М заводський номер 30363, який забезпечує загальний облік споживання теплової енергії (централізоване опалення), мешканцями будинку (акт постановки приладу на облік, акти готовності приладу обліку до роботи в опалювальні періоди 2018-2019, 2019-2020, 2020-2021).
При цьому позивач зазначив, що показання вузла комерційного (будинкового) засобу обліку теплової енергії знімаються Виконавцем послуг кожного місяця. Доступ для зняття показань забезпечується управителем Будинку.
З урахуванням великої кількості об`єктів, які обслуговуються теплопостачальною організацією, зняття показників будинкових засобів обліку споживання теплової енергії здійснюються протягом місяця, а не станом на перше число кожного місяця.
Відповідно, у звітних відомостях за спожите тепло, зазначається кількість спожитої теплової енергії за конкретний період (певна кількість днів у місяці), а нарахування проводяться за повний місяць, з урахуванням інформації про кількість спожитої теплової енергії згідно показників будинкового засобу обліку за попередній та наступний період.
Інформація про показання індивідуальних вузлів розподільного обліку, отримана виконавцем від споживача або знята під час контрольного огляду, вноситься до автоматизованої системи розрахунків, яка забезпечує розподіл загальних обсягів споживання теплової енергії між співвласниками будинку (з урахуванням загального обсягу споживання, визначеного за показаннями будинкового вузла комерційного обліку), згідно вимог Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 22.11.2018 № 315 (в редакції наказу від 28.12.2021 № 358), а саме:
Показники будинкового засобу обліку теплової енергії (опалення) розподіляються між користувачами приміщень пропорційно до площі займаних споживачами приміщень, а саме: 
Показник спожитої теплової енергії по опаленню будинку згідно будинкового засобу обліку за місяць ділиться на загальну площу Споживачів житлового будинку та множиться на розмір опалювальної площі квартири Споживача, внаслідок чого отримується кількість фактично спожитих Гкал споживачем за місяць, яка множиться на встановлений тариф та отримується сума до сплати без ПДВ, а потім визначається сума до сплати з ПДВ (20%).
Отже, позивачем надано до суду належні та допустимі докази на підтвердження розрахунку наявної заборгованості, які відповідачами не спростовані.
Враховуючи відсутність у справі доказів не споживання відповідачами наданих послуг з постачання теплової енергії у період з 01.10.2018 по 17.08.2021 за адресою: АДРЕСА_1, документальне підтвердження розміру заявлених у справі вимог про нарахування заборгованості за надані послуги, відсутності доказів надання позивачем послуг неналежної якості, наявні підстави для солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості з постачання теплової у розмірі 12 014,75 грн.
Отже, позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії у розмірі 12 014,75 грн. є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом.
У відповідності до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Виходячи з положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання в вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.
Оскільки нараховані позивачем інфляційні втрати в розмірі 1519,91 грн. та 3 % річних у розмірі 777,32 грн. відповідають приписам чинного законодавства, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог, у зв`язку із чим, такі вимоги підлягають задоволенню.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статей 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.
Витрати зі сплати судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідачів.
Керуючись статтями 74, 76, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Колосс-Інвест» (вул. Ризька, 73Б, м. Київ, 04060, код ЄДРПОУ 37615626), Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК "УКО-КАПІТАЛ" (вул. Євгена Чикаленка, 8А, м. Київ, 01001, код ЄДРПОУ 34192143), Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕВЕРЕСТ ПЛЮС» (вул. Микільсько-Слобідська, буд. 2-Б, м. Київ, 02002, код ЄДРПОУ 32853498) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (вул. Хоткевича Гната, 20, м. Київ, 02094, код ЄДРПОУ 37739041) 12 014 (дванадцять тисяч чотирнадцять) грн. 75 коп. - заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії, 1519 (одна тисяча п`ятсот дев`ятнадцять) грн. 91 коп. - інфляційні втрати, 777 (сімсот сімдесят сім) грн. 32 коп.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Колосс-Інвест» (вул. Ризька, 73Б, м. Київ, 04060, код ЄДРПОУ 37615626) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (вул. Хоткевича Гната, 20, м. Київ, 02094, код ЄДРПОУ 37739041) 1109 (одна тисяча сто дев`ять) грн. 34 коп. - витрат по сплаті судового збору.
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕВЕРЕСТ ПЛЮС» (вул. Микільсько-Слобідська, буд. 2-Б, м. Київ, 02002, код ЄДРПОУ 32853498) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (вул. Хоткевича Гната, 20, м. Київ, 02094, код ЄДРПОУ 37739041) 1109 (одна тисяча сто дев`ять) грн. 33 коп. - витрат по сплаті судового збору.
5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «УКО-КАПІТАЛ» (вул. Євгена Чикаленка, 8А, м. Київ, 01001, код ЄДРПОУ 34192143) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (вул. Хоткевича Гната, 20, м. Київ, 02094, код ЄДРПОУ 37739041) 1109 (одна тисяча сто дев`ять) грн. 33 коп. - витрат по сплаті судового збору.
6. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 16.06.2026.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА