ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.05.2026	Справа № 910/11382/25	
Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю., розглянувши 
заяву представника ОСОБА_1 
про ухвалення додаткового рішення 
у справі за позовом ОСОБА_1 
до Приватного підприємства «ВЕЙ ТУ ТРАНС»
про стягнення 2 469 528,00 грн,

без повідомлення (виклику) представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У вересні 2025 року до Господарського суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ЮВ ТРАНС» (змінено найменування на - «ВЕЙ ТУ ТРАНС») про стягнення вартості частки у статутному капіталі Приватного підприємства «ЮВ ТРАНС» в розмірі 2 469 528,00 грн та стягнення заборгованості в розмірі 798 089,24 грн, які виплачено відповідно до договору про фінансовий лізинг № 00006800 від 05.03.2013.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2025 прийнято вказаний позов до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/11382/25.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ЮВ ТРАНС» про стягнення вартості частки у статутному капіталі Приватного підприємства «ЮВ ТРАНС» в розмірі 2 469 528,00 грн та стягнення заборгованості в розмірі 798 089,24 грн, які виплачено відповідно до договору про фінансовий лізинг № 00006800 від 05.03.2013.
В межах справи № 910/11382/25 постановлено розглядати позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ЮВ ТРАНС» про стягнення вартості частки у статутному капіталі Приватного підприємства «ЮВ ТРАНС» в розмірі 2 469 528,00 грн. 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.04.2026 у справі № 910/11382/25 позовні вимоги задоволено повністю. Ухвалено стягнути з Приватного підприємства «ВЕЙ ТУ ТРАНС» (40030, Сумська обл., м. Суми, вул. Миргородська, буд. 6; ідентифікаційний код 37515430) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) вартість частки у фактично сформованому розмірі 2 469 528,00 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 29 634,34 грн. 
24.04.2026 до суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій останній просить стягнути з Приватного підприємства «ВЕЙ ТУ ТРАНС» витрати на правничу допомогу у розмірі 45 000,00 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2026 заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду без повідомлення (виклику) учасників справи. Запропоновано відповідачу надати до суду заперечення на заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення або клопотання про зменшення розміру заявлених витрат у строк протягом 5 днів з моменту отримання вказаної ухвали.
Від відповідача не надходило до суду будь-яких заперечень щодо заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення та/або заяв/клопотань. 
Розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке. 
Як встановлено у ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України). 
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України). 
При цьому, суд зазначає, що за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.
На підтвердження заявленої суми судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 45 000,00 грн, представником позивача надано в матеріали справи: копію договору про надання правничої допомоги б/н від 24.01.2025, укладеного між адвокатом Василюк Наталією Ігорівною (надалі також - Адвокат) та Павлюком Юрієм Васильовичем; копію додаткової угоди № 1 від 01.09.2025 до договору про надання правничої допомоги від 24.01.2025; копію квитанції про оплату від 07.09.2025 суми 65 000,00 грн за договором про надання правничої допомоги від 24.01.2025 та додатковою угодою № 1 від 01.09.2025; копію перерахунку від 25.03.2026.
Так, представництво інтересів позивача під час розгляду даної справи в Господарському суді міста Києва здійснювала адвокат Василюк Наталія Ігорівна на підставі ордеру серії АІ № 1776577 від 24.03.2025, виданого відповідно до договору про надання правничої допомоги від 24.01.2025 № б/н (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС № 8855/10 від 13.03.2020). 
Відповідно до ст. 5 договору про надання правничої допомоги б/н від 24.01.2025, за надання юридичної правничої допомоги / надання юридичної консультації, підготовку та/або складання процесуальних документів Павлюк Ю.В., як клієнт, зобов`язується виплатити Адвокату винагороду (гонорар) у розмірі та порядку, який передбачено Додатком (Додатковою угодою №1) до цього Договору. Винагорода (гонорар) вважається відпрацьованою Адвокатом у разі його особистої участі у суді та постановлення судового рішення чи ухвали/постанови по справі судом, або з моменту виконання певних дій, замовлених клієнтом. 
Згідно з п. 1 укладеної між Адвокатом та Павлюком Ю.В. додаткової угоди № 1 від 01.09.2025 до договору про надання правничої допомоги від 24.01.2025 на виконання ст. 5 вказаного договору сторони визначили, що винагорода (гонорар) Адвоката за надання юридичної правничої допомоги за захист інтересів клієнта у Господарському суді міста Києва за позовом Клієнта до Приватного підприємства «ЮВ ТРАНС» складає 65 000,00 грн.
Як зазначає у своїй заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача, у зв`язку із роз`єднанням позовних вимог на дві судові справи (№ 910/11382/25 та № 910/14074/25) було здійснено перерахунок витрат на професійну правничу допомогу. 
Відповідно до наданого Перерахунку судових витрат від 25.03.2026 визначено, що витрати на професійну правничу допомогу у справі № 910/11382/25 за позовними вимогам в сумі 2 469 528,00 грн складають 45 000,00 грн. Вказаний Перерахунок погоджено та підписано Павлюком Ю.В.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Ціна договору, тобто розмір адвокатського гонорару, може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата, кожний з яких відрізняється порядком обчислення. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 922/1948/19, від 12.08.2020 у справі № 916/2598/19, від 30.07.2019 у справі № 911/1394/18).
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині ч. 4 ст. 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Водночас, за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України). 
Однак, відповідачем не було подано до суду жодних заперечень на заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення або клопотань про зменшення заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу. 
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Надавши оцінку поданим представником позивача доказам понесених витрат на професійну правничу допомогу, беручи до уваги характер спірних правовідносин, обґрунтованість поданих адвокатом позивача до суду документів та вчинені ним під час розгляду справи процесуальні дії, суд дійшов висновку про те що, розмір заявленої до стягнення з відповідача суми витрат на правничу допомогу у розмірі 45 000,00 грн відповідає критеріям реальності, розумності та співрозмірності, у зв`язку з чим відповідна заява представника позивача підлягає задоволенню. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 236 - 242, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва
УХВАЛИВ:
1. Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
2. Стягнути з Приватного підприємства «ВЕЙ ТУ ТРАНС» (40030, Сумська обл., м. Суми, вул. Миргородська, буд. 6; ідентифікаційний код 37515430) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 45 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено та підписано: 18.05.2026.

Суддя Т.Ю. Трофименко