ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

30 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/28458/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В., 
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2025 року (суддя Прудник С.В., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 05.12.2025 року) у адміністративній справі №160/28458/25 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення моральної шкоди, суд –

в с т а н о в и в:
У жовтні 2025 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернувся до Державної казначейської служби України (далі по тексту – відповідач 1), Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (далі по тексту – відповідач 2), в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо невиконання, протягом тривалого часу, виконавчого листа №201/15457/24, виданого 18.03.2025 року про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь його інфляційних втрат та трьох процентів річних у загальній сумі 88923,13 грн.; стягнути з відповідача 1 на його користь моральну шкоду у розмірі 15000 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2025 року позовні вимоги задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо невиконання, протягом тривалого часу, виконавчого листа №201/15457/24, виданого 18.03.2025 року про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 інфляційних втрат та трьох процентів річних у загальній сумі 88923,13 грн.
З рішенням суду першої інстанції не погодилася Державна казначейська служба України та подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувала тим, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що суд не врахував, що Казначейство вжило всіх передбачених законодавством заходів щодо виконання виконавчого листа. Апелянт зазначив, що ним направлявся до Міністерства фінансів України лист від 12.05.2025 року №5-05-1-05/10409 із пропозиціями щодо необхідності внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України» у частині збільшення видатків на виконання бюджетної програми КПКВК 3504030 у строк, передбачений п.39 Порядку №845, що свідчить про відсутність бездіяльності. Апелянт зазначив, що пакет документів у справі №201/15457/24, передбачений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845, обліковується на виконанні у Казначейства за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою з 08.05.2025 року; заборгованість віднесена до третьої черги. Апелянт зазначив, що на виконанні за КПКВК 3504040 станом на 12.05.2025 року перебувало 244802 судових рішень на суму понад 6708,10 млн. грн, в той час як Законом України «Про Державний бюджет України на 2035 рік» за КПКВК 3504040 було передбачено асигнування у розмірі 100 млн. грн. Апелянт зазначив, що до матеріалів справи долучено інші пропозиції Міністерству фінансів України за період травень-жовтень 2025 року.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є пенсіонером МВС і з 2008 року перебуває на пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як отримувач пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 31.01.2025 року у справі №201/15457/24, яке набрало законної сили, стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати та три проценти річних у загальній сумі 88923,13 грн. На виконання рішення суду видано виконавчі листи, які разом із заявою ОСОБА_1 про виконання судового рішення надійшли 20.03.2025 року до Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області. Головним управлінням повернуто без виконання виконавчі листи Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 18.03.2025 року у справі № 201/15457/24 для виправлення помилки у виконавчих листах. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 16.04.2025 року виправлено описку допущену в ухвалі судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15.04.2025 року, а саме в назві відповідача в усіх відмінках: замість «Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області» зазначити вірно «Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області». 08.05.2025 року виконавчі листи ОСОБА_1 , як стягувачем, з заявою про виконання надані до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області для стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на його користь 88923,13 грн. інфляційних витрат та три відсотки річних на підставі виконавчого листа Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська у справі №201/15457/24, виданого 18.03.2025 року. 08.05.2025 року за № 10-11034 Головним управлінням Казначейства зареєстровано повторну заяву ОСОБА_1 щодо виконання виконавчих листів. Листом 04-10-10/6066 від 13.05.2025 року ГУДКСУ повідомило ОСОБА_1 , що на підставі п.33 постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845 «Про затвердження порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», виконавчий документ 08.05.2025 року взятий на облік та поставлений у чергу на виплату. ГУДКСУ до цього часу виконавчий лист Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська у справі №201/15457/24 від 18.03.2025 року про стягнення 88 23,13 грн. не виконано, вказані грошові кошти ОСОБА_1 не виплачені. 15.07.2025 року ОСОБА_1 звернувся до ГУДКСУ з заявою щодо невідкладного стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на його користь інфляційних втрат та трьох процентів річних у загальній сумі 88923,13 грн. Листом від 22.08.2025 року №04-11-11/10978 Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повідомило Копійка О.В., що Державна казначейська служба України (Казначейство) відповідно до наданих повноважень здійснює виконання судових рішень виключно у межах суми, передбаченої законом про Державний бюджет України на відповідний рік за бюджетною програмою для виконання рішень суду та у порядку черговості надходження виконавчих документів, що відповідає принципу справедливості та забезпечує рівні права стягувачів на одержання коштів Державного бюджету за рішенням суду. Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» на поточний рік за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою» передбачено 100 млн. грн. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався ч.1 ст.1, ч.1 ст.2, частинами 1, 2, 4 ст.3, частинами 2, 6 ст.4, п.3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; п.20 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.092014 року №440; пунктами 2, 3, 4, 47, 48, 49 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845 та прийшов до висновку про те, що відповідальним за виконання судових рішень, які гарантовані державою, а також виплати компенсації стягувачу, у разі неперерахування коштів за рішенням суду, є саме ДКСУ (Казначейство), яке є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів. Суд вважав, що черговість здійснення перерахування коштів стягувачу за рішенням суду повинна узгоджуватися з такими приписами закону й рішення судів можуть виконуватися за чергою, однак у тримісячний строк. Суд вважав, що тримісячний строк, визначений ч.4 ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та п.48 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845 для перерахування коштів ОСОБА_1 , був порушений Державною казначейською службою України. Суд не прийняв до уваги доводи Казначейства про те, що ним надано належні докази про направлення до Міністерства фінансів України листів із пропозиціями про збільшення бюджетних призначень за КПКВК 3504040, оскільки адресовані Міністерству фінансів України з цього приводу листи, стосуються інших періодів та інших справ і не є належними доказами своєчасного, протягом 10-денного терміну з дня надходження виконавчого листа, надання Казначейством пропозицій Мінфіну щодо необхідності внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України», а також не йдеться про збільшення бюджетних призначень для виконання саме рішення у справі №201/15457/24 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 інфляційних втрат та трьох процентів річних у загальній сумі 88923,13 грн.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з травня 2008року отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2025 року у справі №201/15457/24, яке набрало законної сили, стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати та три проценти річних у загальній сумі 88923,13 грн.
Встановлено, що 31.012025 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист №201/15457/25, згідно якого: стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) інфляційні втрати та три проценти річних у загальній сумі 88923,13 грн. 
Встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 16.04.2025 року виправлено описку допущену в ухвалі судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15.04.2025 року, а саме в назві відповідача в усіх відмінках: замість «Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області» зазначити вірно «Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області».
Встановлено, що 08.05.2025 року виконавчі листи ОСОБА_1 , як стягувачем, з заявою про виконання надані до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області для стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на його користь 88923,13 грн. інфляційних витрат та три відсотки річних на підставі виконавчого листа, виданого Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська у справі №201/15457/24, яка була зареєстрована Головним управлінням Казначейства зареєстровано повторну заяву позивача щодо виконання виконавчих листів та листом №04-10-10/6066 від 13.05.2025 року ГУДКСУ повідомило ОСОБА_1 , що на підставі п.33 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845, виконавчий документ 08.05.2025 року взятий на облік та поставлений у чергу на виплату. 
Встановлено, що 10.08.2025 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Головного управління ДКС у Дніпропетровській області, в якій просив невідкладно стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на його користь інфляційні втрати та три проценти річних загальній сумі 88923,13 грн. 
Встановлено, що листом від 22.08.2025 року №04-11-11/10978, Головне управління ДКС у Дніпропетровській області повідомило ОСОБА_1 , що заборгованість у сумі 88923,13 грн. підлягає виконанню у третю чергу. Станом на 21.08.2025 року сума коштів за судовими рішеннями, що надійшли раніше його виконавчого листа становить 73961291488,82 грн. Бюджетні надходження є недостатніми для стягнення 88923,13 грн.
Встановлено, що Державна казначейська служба України неодноразово зверталася до Міністерства фінансів України про збільшення бюджетних призначень за КПКВК 3504040 (листи від 04.05.2025 року №5-05-1-05/9780, від 12.05.2025 року №5-05-1-05/10409, від 12.06.2025 року №5-05-1-05/12870, від 15.07.2025 року №5-05-1-05/15422, від 22.07.2025 року №5-05-1-05/20513, від 05.08.2025 року №5-05-1-05/17059, від 15.08.2025 року №5-05-1-05/17975, від 20.08.2025 року №5-05-1-05/23536, від 22.09.2025 року №5-05-1-05/26957, від 06.10.2025 року №5-05-1-05/22047 та інші листи, які є в матеріалах справи).
Встановлено, що Державна казначейська служба України зверталася до Міністерства фінансів України про збільшення бюджетних призначень за КПКВК 304040 щомісячно, а в деяких періодах двічі на місяць. 
Головне управління ДКС у Дніпропетровській області надало витяг з АРМ Реєстр рішень АС «Є-Казна» WEB, в якому внесено рішення у справі №201/15457/24, сума коштів за виконавчим документом 889231,3 грн.
Відповідно до частин 1, 3, ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. У разі якщо стягувач подав не всі необхідні для перерахування коштів документи та відомості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти днів з дня надходження заяви повідомляє в установленому порядку про це стягувача. Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.
Відповідно до п.3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» заборгованість погашається в такій черговості: у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника; у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами; у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду. Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.
Відповідно до пунктів 3, 47, 48, 49 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій). Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей за наявності відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів. У разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України. Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України.
Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей. Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №84 також передбачено, що перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей за наявності відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів. У разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України. Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України.
Отже, суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку про бездіяльність Державної казначейської служби України щодо тривалого не виконання рішення суду про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 інфляційних втрат та трьох процентів річних у сумі 88923,13 грн. 
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалити нвое рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись статтями 315, 317, 321, 322 КАС України, суд – 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України – задовольнити. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2025 року у адміністративній справі №160/28458/25 – скасувати.
Ухвалити нове рішення.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення моральної шкоди – відмовити.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України. 

Головуючий - суддя О.М. Лукманова 

суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова