СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4261/26

пр. № 2-о/759/234/26
05 травня 2026 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Журибеда О.М.,
присяжних Гамура О.Г., Байсанов В.М.,
за участю секретаря судового засідання Шило М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оголошення фізичної особи померлою,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась з заявою про оголошення фізичної особи померлою, у якій заявник просить оголосити свого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померлим у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Оголошення ОСОБА_2 померлим заявнику потрібно для реалізації її прав.
Ухвалою Святошинського райононго суду м. Києва від 24.02.2026 року у справі відкрито провадження та призначено судове засідання.
Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги заяви підтримала, просила задовольнити.
Представник Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Суд, вислухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши зібрані по справі докази, вважає заяву, такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 03.02.1973 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб у Виконкомі Срібненської сільської ради Красноармійського району Донецької області, про що складено відповідний актовий запис №2.
Згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 зареєстрований з 01.02.1993 року в с. Запоріжжя.
Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №12025052410000160 від 03.02.2025 року, вбачається, що 03.02.2025 року до ЧЧ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення ОСОБА_4 про те, що її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкав у с. Запоріжжя, Донецької області, пропав два дні тому, як повідомляє заявниця, ймовірно загинув внаслідок ворожого обстрілу.
Свідком загибелі ОСОБА_2 була ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повідомила заявника про смерть чоловіка та написала письмові пояснення, які згодом надіслала у месенджері. ОСОБА_5 проживала у с. Запоріжжя та в лютому 2025 року отримала поранення внаслідок обстрілів та згодом була вивезена на тимчасово окуповану територію у м. Донецьк. У письмових поясненнях ОСОБА_5 написала про те, що (пряма мова) «в грудні 2024 року біля будинку ОСОБА_2 зовсім не було зв`язку, i він кожен день приходив до нашого будинку, щоб подзвонити своїй дружині і рідним. Останній раз, я бачила його живим 30.01.2025 року. ІНФОРМАЦІЯ_3 були особливо iнтенсивні обстріли, а 03.02.2025 року , я з сусідами знайшла ОСОБА_2 , вбитого серед свого подвір`я. Йому відірвало ноги: одну - трохи вижче коліна, а другу - стопу. Ми зібрали у дворі його кінціки, склали на понівечене тіло, сфотографували, i прикрили ковдрою. Також, я подзвонила рідним ОСОБА_2 , і повідомила про його загибель. Переслати фото я не мала змоги - зовсім не було зв`язку i воєнні дії були дуже інтенсивними. Також я була поранена, i деякий час була без свідомості, а коли прийшла до тями, телефона вже не було. Поховати ОСОБА_2 разом з односельцями ми не змогли через сильні обстріли і дрони».
Листом від 02.09.2025 року № вх. 01-26-4070 Покровська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області повідомила наступне: «За інформацією, наданою начальником Управління по роботі з територіями Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 та фактично мешкав за вищевказаною адресою. У зв`язку з безпековою ситуацією, начальник відділу управління Срібненського старостинського округу Управління по роботі з територіями ОСОБА_6 , з 13.11.2025 року було переведено на дистанційну роботу. З початку загострення ситуації та проведенням евакуації населення ОСОБА_6 складалися щотижневі списки мешканців, які перебували на той час в селах округу. Станом на 01.02.2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично знаходився в АДРЕСА_1 . На момент складання списків начальник відділу перевіряла інформацію про перебування людей через засоби телефонного зв`язку. Зі слів мешканців села Запоріжжя ОСОБА_7 (на даний час ймовірно загибла) та ОСОБА_5 (евакуйована до м. Донецьк) ОСОБА_2 на ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходився в селі Запоріжжя. Про імовірну загибель ОСОБА_2 начальник відділу Новікова Т.І. дізналася від його доньки, ОСОБА_4 , якій було запроновано звернутись до провоохоронних органів, щодо встановлення факту смерті її батька. Подальша доля ОСОБА_2 на теперішній час невідома».
Як вбачається з матеріалів справи, 30.10.2025 року ОСОБА_5 , яка на теперішній час проживає на території рф, у месенджері «Телеграм» надіслала завнику звернення до суду з приводу вбивства цивільної особи ОСОБА_2 в ході інтенсивних бойових дій ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Запоріжжя Красноарміського району Донецької області.
Відповідно до вказаного вище звернення, остання повідомила, що 03.03.2025 року вранці вона своїми очима бачила вбитим у своєму дворі ОСОБА_2 . Він лежав вниз лицем. Одна нога відірвана вище коліна, друга - без стопи. Він був обягнутий у світер і джинси. Двері в будинок були відчинені і там горіло світло від генератора. Вона з односельцями знайшли кінцівки, склали на тіло і зробили фото на її телефон, накрили тіло ковдрою. Зазначила, що намагалися додзвонитися рідним ОСОБА_2 , але зв`язку не було. Потім почався обстріл. До рідних ОСОБА_2 вона так і не змогла додзвонитися і передати фото, але вдалося додзвонитися до її дочки ОСОБА_8 і передати три слова « ОСОБА_2 вбило», - і зв`язок перервався. Вночі вона з ОСОБА_7 , та ОСОБА_10 намагалися прикопати тіло ОСОБА_2 , або занести його у підвал, але їм це не вдалося із-за постійних осбтрілів і дронів. Незабаром було попадання у підвал, де всі ховались. ОСОБА_5 була поранена і втратила свідомість, а коли опритомніла - телефона вже не було. 
10.11.2025 року слідим слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у м. Києві, капралом поліції Шаргородською М.І, проведено допит ОСОБА_4 , яка є дочкою ОСОБА_2 , в якості потерпілої. 
Під час вказаного допиту ОСОБА_4 повідомила зокрема, що ІНФОРМАЦІЯ_5 їй зателефонувала ОСОБА_5 , яка повідомила, що батько ОСОБА_2 загинув. 
10.12.2025 року слідчим Слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у місті Києві майором поліції Красноборовою О.В. проведено допит ОСОБА_1 , в якості потерпілого, відповідно до якого остання зазначила, її чоловік загинув під час ворожого обстрілу, про, що вона дізналась від своєї дочки.
15.01.2026 року ОСОБА_1 , звернулась до слідчого відідлу 2-го управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській області з клопотання про інформування про хід і результати досудвого розслідування.
Листом від 05.02.2026 року №78/2/13/1.6/78/2/13/1-1241 старший слідчий слідчого відділу 2 управління, повідомив, що відділом здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №12025052410000160 від 03.02.2025 року. В частині ідентифікації тіла ОСОБА_2 не представляється можливим з причин неможливості пошуку та евакуації зазначеного тіла на території активних бойових дій- с. Запоріжжя Покровського Донецької області.
Згідно з протоколу допиту ОСОБА_11 від 26.12.2025 року остання повідомила, що 03.02.2025 року її мати по телефону повідомила, що сусіда ОСОБА_2 більше немає в живих.
Окрім того, 22.12.2025 року був проведений допит свідка ОСОБА_12 , який повідомив про те, що ОСОБА_2 залишався проживати за своєю адресою реєстрації не дивлячись на обстріли, мотивуючи це тим, що мати можливість доглядати домоволодіння. Будь яких проросійських поглядів у загиблого не було.
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20251001-26, ОСОБА_2 значиться зниклим безвісти.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду повідомила, що являється дочкою загиблого ОСОБА_2 , та їй відомо що її батько було вбито 03.02.2025 року, про смерть якого вона дізналась по телефону.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні суду пояснила, що в лютому місяці їй зателефонувала її мама з проханням записати номер телефону та зателефонувати рідним ОСОБА_2 , та повідомити, що його вбито на власному подвір`ї. Також мати повідомила їй, що зробила фото тіла сусіда ОСОБА_2 , однак через важкі обстріли не має змоги його надіслати.
Свідок ОСОБА_12 на зв`язок через систему ВКЗ не підключився, у зв`язку з постійними в м. Добропілля обстрілами, надав пояснення суду через телефонний зв`язок, відповідно до яких вказав, що бачили тіло ОСОБА_2 у його подвір`ї, все тіло було понівечене від удару дрону, поховати ОСОБА_2 не видалось за можливе через високу активність бойових дій.
Територія на якій загинув ОСОБА_2 та де знаходиться його тіло, є територією ведення активних бойових дій. Тому у заявника відсутні документи, які дозволяють зареєструвати смерть згідно вимог законодавства та отримати свідоцтво про смерть.
Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); визнання фізичної особи померлою (статті 305, 309 ЦПК України); визнання фізичної особи померлою (статті 305, 309 ЦПК України).
Заявник для захисту своїх прав звернулася до суду про оголошення особи померлою.
Обраний заявником спосіб захисту відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 28.02.2024 у справі № 506/358/22, від 13.03.2024 у справі №204/7924/23, де Верховний Суд дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України).
Відповідно до змісту статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.
Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.
Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців.
Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.
Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України.
При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, тобто матеріально-правовий зв`язок, або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.
Враховуючи вищевикладене, оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою їй необхідно оголосити особу померлою, є підстави для висновку про наявність між заявником та особою, яку вона просить оголосити померлою, матеріально-правового зв`язку, а саме з метою реалізації права на здійснення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 органом реєстрації актів цивільного стану та на оформлення спадкових прав..
Відповідно до ст.47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.
З урахуванням наведеного, у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених у заяві заявником, вони об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.
Згідно з ч. 3 ст.46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для оголошення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим.
Оскільки, матеріали справи дають можливість встановити день вірогідної смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то оголосити його померлим слід з ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З огляду на вказане подана заява підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, на підставі ст. 46 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 293, 294, 305, 307, 308 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оголошення фізичної особи померлою- задовольнити.
Оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у селі Запоріжжя Красноармійського району Донецької області та який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок обстрілу селі Запоріжжя Покровської міської територіальної громади Покровського району Донецької області.
Датою вірогідної смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Місцем смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в селі Запоріжжя Красноармійського району Донецької області вважати «село Запоріжжя Покровської міської територіальної громади Покровського району Донецької області».
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя         О.М. Журибеда