Провадження № 1-кп/582/29/26

Справа № 582/241/26

Копія

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"28" квітня 2026 р.
Недригайлівський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Недригайлів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2026 за №12026205510000012 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семенівка Липоводолинського району, Сумської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, тимчасово не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
встановив:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальний проступок за таких обставин.
Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області №581/104/14-ц від 27.02.2014, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 350 грн. щомісячно, з проведенням їх індексації відповідно до закону починаючи стягнення з 18.02.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.
02.04.2014 у Недригайлівському відділі державної виконавчої служби Роменського району Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, було відкрито виконавче провадження №42785743, щодо примусового виконання виконавчого листа Липоводолинського районного суду Сумської області 581/104/14-ц від 13.03.2014, про що ОСОБА_3 було достовірно відомо.
В період часу з 01.11.2024 по 31.01.2026 ОСОБА_3 умисно, грубо порушив вимоги ст. 51 Конституції України, глави 15 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якими батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати інтереси дітей, жодних дій спрямованих на виконання рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 27.02.2014, про стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не реалізував, заходів до пошуку роботи та офіційного працевлаштування не здійснював, будучи працездатним, документів, які б свідчили про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров`я у виконавчу службу не пред`являв, отримував доходи від тимчасових підробітків, однак про суму заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв, заходів спрямованих на погашення заборгованості не вживав, чим свідомо, злісно ухилився від сплати аліментів.
Реалізуючи свій протиправний намір спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 діючи умисно, в період з 01.11.2024 по 31.01.2026 відрахувань за рішенням суду не робив, матеріальної допомоги, та допомоги у негрошовій формі сину не надавав, участі у його вихованні не приймав.
Внаслідок чого за ним, за вищевказаний період утворилась заборгованість з виплати аліментів в розмірі 30 497,54 грн, що сукупно складає суму виплат більше ніж за три місяці відповідних платежів, що є злісним ухиленням від сплати аліментів.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, у вчиненні якого обвинувачується, визнав повністю, сумніватися у добровільності його позиції у суду немає підстав, а сторони не наполягали на дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд, виконавши вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне їх дослідження у повному обсязі та обмежується заслуховуванням пояснень обвинуваченого, допитом законного представника неповнолітнього потерпілого, дослідженням письмових доказів щодо розрахунків розміру заборгованості та щодо особи обвинуваченого.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 164 КК України за обставин, установлених під час досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті, визнав повністю. З розміром заборгованості по аліментах, який визначений державним виконавцем у розрахунках згодний. Заначив, що усвідомив свою протиправну поведінку, знайшов роботу та розпочав сплату поточних аліментів та погашення заборгованості. У скоєному розкаюється.
Допитана в судовому засіданні законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_5 пояснила, що обвинувачений аліменти на утримання дитини не сплачував протягом останніх двох років. В квітні 2026 року вона отримала від обвинуваченого і поточні аліменти і частину заборгованості. На суворості покарання наполягала.
Крім визнання винуватості самим обвинуваченим та пояснень ОСОБА_5 винуватість ОСОБА_3 підтверджується дослідженим в судовому засіданні розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, який складений Недригайлівським відділом державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відповідно до якого станом на 31.01.2026 заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим листом Липоводолинського районного суду №581/104/14-ц виданим 13.03.2014 року про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 350 грн щомісячно, починаючи стягнення з 18.02.2014 і до досягнення дитиною повноліття та становить 30 497,54 грн.
За таких обставин суд вважає винуватість ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення повністю доведеною і його умисні дії, які виразилися в ухиленні з 01.11.2024 по 31.01.2026 від сплати аліментів на користь законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , за виконавчим листом Липоводолинського районного суду №581/104/14-ц виданим 13.03.2014 року про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 350 грн щомісячно, починаючи стягнення з 18.02.2014 і до досягнення дитиною повноліття та становить 30 497,54 грн, які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно перевищують суму виплат за три місяці відповідних платежів, кваліфікує як вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, а саме злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст. 65, 66, 67 КК України, суд враховує позицію прокурора, думку законного представника потерпілого, позицію обвинуваченого, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_3 в силу ст. 89 КК України не судимий, офіційно не працює, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває. За місцем проживання характеризується позитивно, інших дітей на утриманні немає.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи обставини справи, дані про особу ОСОБА_3 , ступінь тяжкості кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень можливо у разі призначення покарання у виді пробаційного нагляду у межах санкції статті ч. 1 ст. 164 КК України
Речові докази та інші процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року пробаційного нагляду.
Покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Початок відбування строку покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_3 обчислювати з дня постановки його на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні. 
Суддя:підпис З оригіналом згідно 
Суддя: ОСОБА_1