П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/2927/26	
Перша інстанція: суддя Гордієнко Т. О.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого: Градовського Ю.М.
суддів: Єщенка О.В.,
Казанчук Г.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 березня 2026р. про залишення позовної заяви без розгляду по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГАГРОТРАСТ 2022", ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И Л А:
У березні 2026р. ГУ ДПС у Миколаївській області звернулося до суду із позовом до ТОВ «ЮГАГРОТРАСТ 2022», ОСОБА_1 , в якому просило:
- встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника ТОВ «ЮГАГРОТРАСТ 2022» (код ЄДРПОУ 44580985) ОСОБА_1 , рнокпп. НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , до погашення податкового боргу.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 березня 2026р. позовну заяву залишено без розгляду.
Не погодившись із даним судовим рішенням, податковий орган подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду скасувати та прийняти нову постанову, якою справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Приймаючи ухвалу про повернення позову позивачеві без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що податковий орган скористався своїм правом звернення до суду значно пізніше визначеного законом тримісячного строку, при цьому жодних поважних причин такого пропуску ним не наведено.
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Перевіряючи правомірність та законність оскаржуваної ухвали суду, колегія суддів виходить з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що ТОВ «ЮГАГРОТРАСТ 2022», як юридична особа зареєстроване - 2.02.2022р. та перебуває на обліку в ГУ ДПС у Миколаївській області (Миколаївська державна податкова інспекція).
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань керівником ТОВ «ЮГАГРОТРАСТ 2022» є ОСОБА_1 , місце проживання згідно з даними ДРФО - АДРЕСА_1 .
ТОВ «ЮГАГРОТРАСТ 2022» вчасно не сплатило узгоджену суму податкового зобов`язання у сумі 5 310 465,42грн. з податку на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства (11021000) - нарахований за податковою декларацією №9426959381 від 27.02.2025р., строк сплати - 11.03.2025р. 
За ТОВ «ЮГАГРОТРАСТ 2022», з урахуванням передплати та часткової сплати боргу рахується непогашений податковий борг з податку на прибуток на суму 5 310 465,42грн.
Відповідно до ст.59 ПК України, податковий орган надіслав податкову вимогу від 3.09.2024р. за №0012332-1306-1429 відповідачу, яка була направлена рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та повернена за закінченням терміну зберігання - 12.10.2024р.
Відповідно до п.87.13 ст.87 ПК України, у разі несплати протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, контролюючий орган може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України – до погашення такого податкового боргу.
Тимчасове обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України встановлюється як забезпечувальний захід виконання судового рішення або рішення керівника контролюючого органу про стягнення суми податкового боргу.
За правилами п.87.14 ст.87 ПК України, закінчення дії тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника здійснюється у разі погашення суми податкового боргу, зазначеної у рішенні суду, у зв`язку з якою було застосовано таке обмеження, або у разі отримання інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про зміну керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника, або у разі початку судових процедур у справах про банкрутство стосовно такого боржника.
Положеннями ч.1 ст.289-2 КАС України встановлено, що у разі невиконання у встановлені Податковим кодексом України строки обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань юридичною особою або постійним представництвом нерезидента, що призвело до виникнення податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, податковим органом подається до суду за основним місцем реєстрації юридичної особи або постійного представництва нерезидента позовна заява про застосування судом тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України.
Згідно із ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Наведена норма чітко встановлює момент початку перебігу строку для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень саме з дня виникнення підстав, які наділяють його правом на подання визначених законом позовних вимог. Такими підставами слід уважати об`єктивно визначені обставини, за наявності яких суб`єкт владних повноважень усвідомлює або повинен усвідомлювати факт порушення публічного інтересу, на захист якого спрямований відповідний адміністративний позов. При цьому слід виходити з того, що строк звернення до суду не може визначатися на розсуд суб`єкта владних повноважень чи пов`язуватися з будь-якими суб`єктивними чинниками, такими як момент прийняття внутрішніх рішень чи отримання додаткових роз`яснень.
Отже, законодавець передбачив об`єктивний критерій для обчислення строку звернення до адміністративного суду, який забезпечує належну реалізацію принципів юридичної визначеності, стабільності правовідносин та оперативності у вирішенні публічно-правових спорів. Недотримання цього строку позбавляє суб`єкта владних повноважень можливості реалізувати своє право на судовий захист, якщо не буде встановлено наявності поважних причин для його поновлення. Вказане забезпечує збалансованість інтересів суб`єктів владних повноважень та інших учасників адміністративного процесу, сприяє дисциплінованості та прогнозованості діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, унеможливлює зловживання процесуальними правами та гарантує ефективний судовий захист прав і законних інтересів усіх учасників правовідносин.
Верховний Суд у постанові від 12 вересня 2024р. у справі №120/2322/24 дійшов висновку, що норми ст.289-2 КАС України не встановлюють окремих строків звернення до суду, не визначають інших вимог до позовної заяви, відмінних від тих, які передбачені загальними нормами КАС України, як і не встановлюють іншої, особливої процедури розгляду таких заяв, що свідчить про те, що звернення в порядку ст.289-2 КАС України з позовною заявою про обмеження виїзду керівника платника податків за кордон відбувається в загальному порядку, в тому числі і за загальними строками звернення до суду.
При цьому, право на звернення до суду згідно зі ст.289-2 КАС України щодо встановлення тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі України виникає через 240 днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, та повинно бути реалізовано в межах тримісячного строку, передбаченого частиною другою ст.122 КАС України.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 24 липня 2025р. у справі №580/11507/24.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що податкова вимога від 3.09.2024р. за №0012332-1306-1429 на суму 565 326грн. направлена на податкову адресу відповідача та повернулась без вручення адресату - 12.10.2024р.
Відповідно, граничний 240-денний строк, визначений п.87.13 ст.87 ПК України та ч.1 ст.289-2 КАС України, завершився 9.06.2025р.. Саме ця дата є тим днем, з якого у контролюючого органу виникло право на пред`явлення відповідних позовних вимог, а відтак з цього моменту почав свій перебіг тримісячний строк звернення до адміністративного суду, передбачений ч.2 ст.122 КАС України - до 9.09.2025р..
Натомість, контролюючий орган подав позов до суду лише - 20.03.2026р., що свідчить про те, що він скористався своїм правом звернення до суду значно пізніше визначеного законом тримісячного строку, при цьому жодних поважних причин такого пропуску ним не наведено. 
Судова колегія зазначає, що аналогічний висновок ВС зроблений у постанові від 15.01.2026р. по справі за №340/4972/25, від 27.01.2026р. по справі за №340/4789/25.
Згідно ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За таких обставин, судова колегія погоджується із висновком судом першої інстанції про те, що позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом, а наведені ним причини суддя визнає неповажними.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.
За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,316,322,325 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області - залишити без задоволення.
Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 березня 2026р. про залишення позовної заяви без розгляду - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту отримання.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: О.В. Єщенко 

Г.П. Казанчук