УХВАЛА
24 червня 2026 року 
м. Київ
cправа № 916/2744/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Рогач Л. І., Мачульського Г. М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Херсонобленерго" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2026 (колегія суддів: Богатир К. В., Поліщук Л. В., Таран С. В.) у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК "Херсонський ливарний завод" до Акціонерного товариство "Херсонобленерго" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ТПК "Херсонський ливарний завод" (далі - ТОВ "ТПК "Херсонський ливарний завод") звернулося з позовом до Акціонерного товариство "Херсонобленерго" (далі - АТ "Херсонобленерго") про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
26.02.2024 Господарський суд Одеської області ухвалив рішення про відмову у позові.
19.03.2026 Південно-західний апеляційний господарський суд ухвалив постанову про скасування рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2024 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання відсутнім права вимоги АТ "Херсонобленерго" до ТОВ "ТПК "Херсонський ливарний завод" про стягнення заборгованості за надані послуги у період з 16.04.2022 по 11.11.2022. Прийняв у цій частині нове рішення про задоволення позову. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін.
25.05.2026 АТ "Херсонобленерго" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції. Крім того, заявник заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2026 справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Краснова Є. В. - головуючого, Рогач Л. І., Мачульського Г. М.
09.06.2026 Верховний Суд ухвалою залишив касаційну скаргу без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та зобов`язав скаржника усунути її недоліки шляхом подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для його поновлення і наданням відповідних доказів на підтвердження цих підстав.
15.06.2026 на виконання зазначеної ухвали, АТ "Херсонобленерго" подано до Верховного Суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, яка мотивована тим, що скаржник здійснює діяльність на території Херсонської області в умовах воєнного стану та активних бойових дій, забезпечуючи функціонування об`єкта кричної інфраструктури. 
При цьому скаржник посилається на складні умови роботи підприємства, постійні обстріли, кадровий дефіцит, зокрема в юридичному відділі, призупинення трудових відносин із частиною працівників, а також значне збільшення обсягу роботи та навантаження на наявних працівників.
На думку скаржника, вказані обставини унеможливили своєчасно підготувати та подати касаційну скаргу до суду.
Розглянувши заяву скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження, Верховний Суд дійшов висновку про визнання неповажними причин пропуску строку на касаційне оскарження з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.
Посилання скаржника на здійснення діяльності в зоні бойових дій, недостатню кількість правників юридичного відділу, значне навантаження на працівників товариства та виконання підприємством функції об`єкта критичної інфраструктури не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки для поновлення процесуального строку недостатньо лише послатися на загальні обставини збройної агресії. 
Водночас надані скаржником докази, зокрема витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань, підтверджують факти пошкодження майна товариства, проте за відсутності інших доказів не дають суду можливості оцінити, як саме ці події перешкодили своєчасній підготовці касаційної скарги у цій конкретній справі з огляду на значний пропуск строку (понад 30 днів). 
Також Суд не має достатніх доказів для оцінки доводів заявника щодо кадрового дефіциту, значного навантаження на відкликаних юрисконсультів та загальної неукомплектованості Департаменту з правових питань. Надані скаржником копії наказів про призупинення дії трудових договорів та поновлення на роботі окремих працівників підтверджують факт відповідних організаційних змін на підприємстві. Однак скаржник не надав доказів обсягу поточного навантаження представника безпосередньо у період оскарження судового рішення та не довів об`єктивної неможливості перерозподілу обов`язків. 
За таких обставин, Суд не може дійти висновку про те, що внутрішні організаційні складнощі товариства були непереборними та повністю виключали можливість своєчасного звернення до суду, а тому підстав для поновлення пропущеного процесуального строку в цьому випадку касаційний суд не вбачає.
За оцінкою колегії суддів, скаржником не наведено таких переконливих аргументів, які б свідчили про наявність особливих та непереборних обставин, що перешкоджали у строк, встановлений законом, звернутися з належно оформленою касаційною скаргою.
Дотримання строків оскарження судового рішення є однією з гарантій додержання принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права. 
Відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 292 ГПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.
Відповідно до приписів пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.
Верховний Суд, розглянувши заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та оцінивши зазначені скаржником причини на предмет їх поважності, дійшов висновку, що скаржник не навів переконливих аргументів щодо неможливості своєчасного оскарження судового рішення, а отже, пропуск строку на касаційне оскарження залежав не від об`єктивних причин, а від суб`єктивних чинників, яких особа, що звернулась із касаційною скаргою, могла і повинна була уникнути при зверненні із касаційною скаргою.
Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Київської міської ради на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2026 та рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2025, на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України.
Керуючись статтями 119, 174, 234, 235, 288, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Херсонобленерго" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2026 у справі № 916/2744/23.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Л. І. Рогач 

Суддя Г. М. Мачульський