Справа № 278/1689/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2026 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Буткевича М.І., за участі секретаря судового засідання – Беляєвої А.М., представника позивача – Козирєва І.М., представника відповідача – Яремчук Л.М., розглянувши адміністративну справу за позовом, поданим представником позивачки ОСОБА_1 – Козирєвим Ігорем Миколайовичем до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адіміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,-
в с т а н о в и в:
Представник позивачки звернувся до суду з вище вказаним адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову серії 5АВ № 09313204 від 17.02.2025 року, винесену Департаментом патрульної поліції на підставі ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу правопорушення у діях позивачки.
В обґрунтування позовних вимог представник позивачки зазначив натупне.
13.02.2024 року Територіальним сервісним центром 1841 було видано посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім?я ОСОБА_1 із встановленим строком дії до 13.02.2026 року.
10.03.2026 року, ОСОБА_1 звернулась до адвоката Козирєва Ігоря Миколайовича за юридичною консультацією з приводу роз?яснення процедури обміну тимчасового посвідчення водія виданого на термін 2 роки.
12.03.2026 року з метою надання належної інформації клієнту, адвокатом підготовлено та направлено запит до УПП у Житомирській області з приводу наявності/відсутності оформлених відносно клієнта адміністративних постанов та складених протоколів про адміністративні правопорушення.
17.03.2026 року від УПП у Житомирській області надійшла відповідь про відсутність складених адміністративних проваджень відносно ОСОБА_1 та рекомендовано звернутись до Департаменту патрульної поліції з приводу перевірки порушень зафіксованих в автоматичному режимі.
18.03.2026 року адвокатом направлено запит до Департаменту патрульної поліції з приводу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зокрема в автоматичному режимі.
31.03.2026 року від Департаменту патрульної поліції надійшла відповідь про наявність трьох адміністративних порушень зафіксованих в автоматичному режимі. До відповіді долучено зокрема Постанову серії 5AB № 09313204 від 17.02.2025 року.
Позивачу про наявність вказаної постанови не було відомо. Постанова на адресу позивача засобами поштового зв?язку не направлялась, про що свідчить наявність квитанції про сплату адміністративного штрафу з реквізитами ОСОБА_1 на копії постанови завіреної з оригіналу документу 30.03.2026 року.
Відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за перевищення встановленого обмеження швидкості руху транспортних засобів 16.02.2025 року на 27 км. на год.
Аргументи на які посилається позивач як на підставу для скасування постанови є наступними:
До постанови долучено матеріали фотофіксації відповідно до змісту яких чітко та беззаперечно видно, що автомобілем керував чоловік (як встановлено ОСОБА_2 ). При цьому позивач перебуває на передньому пасажирському сидінні.
Як було з?ясовано ОСОБА_2 самостійно сплатив штраф не повідомивши про такі обставини водія. Тому ОСОБА_1 не було нічого відомо про сам факт порушення ПДР України та про наслідки (особа не має можливості отримати постійне посвідчення водія як особа, що тричі притягувалась до адміністративної відповідальності протягом терміну дії тимчасового посвідчення водія). При чому ОСОБА_1 правопорушення не вчиняла.
Отже, сам факт порушення вимог ПДР України не оскаржується проте суб?єкт правопорушення був інший, що беззаперечно підтверджується фото та відео фіксацією.
27.04.2026 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін.
13.05.2026 року ухвалою суду здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до загального та призначено підготовче судове засідання.
В судовому засіданні представник позивачки просив скасувати постанову та задовольнити позов.
Представник відповідача заперечила проти задоволення позову у повному обсязі, подавши до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що правопорушення було зафіксоване технічним засобом EXPERT-FS, E75053635, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги»
Інформація про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі є безоплатною та розміщена в посиланням мережі Інтернет за посиланням: https://bdr.mvs.gov.ua/user/g/r/5AB/09313204/ ідентифікатор доступу eaTApt3Eccn.
Результатами автоматичної фіксації перевищення встановленої обмеження швидкості автомобілем Renault Scenic, номерний знак НОМЕР_2 , є фотокартки з зображенням транспортного засобу.
На фотокартках міститься вся необхідна інформація для встановлення факту вчинення правопорушення, а саме: дата та час вчинення правопорушення; місце вчинення правопорушення; географічні координати місця вчинення правопорушення; фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку; швидкість руху автомобіля, км/год; обмеження (перевищення) швидкості, км/год; напрямок руху автомобіля. 
Аналіз усіх наявних в справі доказів, фотокарток автомобіля, номерний знак НОМЕР_2 , дає підстави стверджувати, що факт перевищення встановленої обмеження швидкості доведений в повній мірі.
В судовому засіданні допитано в якості свідка ОСОБА_2 , який повідомив, що за кермом автомобіля був він, та він скоїв дане правопорушення. На запитання представника відповідача, як і коли він дізнався про винесену постанову, свідок відповів, що в Дію прийшло повідомлення, а через приблизно три години він повідомив про це позивачці. Також ОСОБА_2 зазначив, що сплатив штраф з картки дружини.
Суд, заслухавши думки учасників та дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до копії постанови серії 5АВ № 09313204 про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування місце знаходження юридичної особи) на території України від 17.02.2025 року, винесеної інспектором ДПП Стібиш Світланою Володимирівною, 16.02.2025 року о 16 год. 28 хв., за адресою М-19 Доманове-Тереблече 316+542 зафіксовано транспортний засіб, марки RENAULT SCENIC номерний знак НОМЕР_2 . Особа яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортним засобів на 27 км/год, чим порушила пункт 12.9.(б) Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 (триста сорок) грн (а.с. 13, 14).
Як вбачається з листа Департаменту патрульної поліції № 11548 від 24.03.2026 року відповідно до даних системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі стосовно ОСОБА_1 міститься інформація щодо постанов про накладення адміністративних стягнень у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі від 17.02.2025 року серії 5АВ № 09313204, від 05.01.2026 року серії 6АВ № 13612478, від 10.01.2026 року серії 6АВ № 13635232 (а.с. 15, 16).
Відповідно до відомостей з інформаційної підсистеми Автоматизованих митних транспортних засобів ГСЦ власником автомобіля марки RENAULT SCENIC з державним номерним знаком НОМЕР_2 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 68).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 19 Конституції Українивизначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.
За правилами КАС України, право оскаржити рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень мають особи, права, свободи та інтереси яких відповідні рішення, дії чи бездіяльність порушують.
Згідно зістаттею 1 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі Закон 3353-XII) Законрегулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).
За визначенням, наведеним устатті 14 Закону 3353-XII, учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.
До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.
Учасники дорожнього руху серед іншого зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно достатті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за якузакономпередбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зістаттею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог законупри застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Положеннями частини першоїстатті 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманнямправил дорожнього рухуз функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу.
Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Відповідно до частини першоїстатті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно із приміткоюстатті 122 КУпАП, суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою-третьою цієї статті правопорушень, в тому числі і у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.
Із аналізу наведених норм слідує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП, зафіксоване в автоматичному режимі, виноситься на власника транспортного засобу або належного користувача.
Разом з цим, нормамистатті 279-3 КУпАП регламентовано порядок звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).
Так, згідностатті 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення - правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.
Статтею 279-1 КУпАП визначено, що у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першійстатті 14-2 цього Кодексу.
За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».
Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно достатті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність своїх рішень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.
Так, матеріалами справи підтверджується, що оскаржувана постанова, винесена відповідачем на підставі інформаційних файлів за результатами автоматичної фіксації подій, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі, за допомогою комплексу автоматичної фото/відео-фіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «Expert-FS» Е75053635.
Позивачка у позовній заяві стверджує, що адміністративне порушення за перевищення встановлених обмежень швидкості руху автомобілем марки RENAULT SCENIC з державним номерним знаком НОМЕР_2 , який зареєстрований за нею, було вчинено її чоловіком.
Однак, ні позивачка, ні її чоловік у встановлений статтею 279-3 КУпАП 20-денний термін не звернулися до уповноваженого підрозділу Національної поліції із заявою та підтверджуючими документами щодо вчинення правопорушення іншою особою.
Позивачем не надано суду доказів, що позивач, як відповідальна особа, або її чоловік, як особа, яка керувала транспортним засобом RENAULT SCENIC з державним номерним знаком НОМЕР_2 , зверталися у встановленому порядку до уповноваженого органу із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності саме чоловіка позивачки.
На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що відповідальною особою у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яка і несе адміністративну відповідальність за порушення вимог ПДР України, в даному випадку, є власник транспортного засобу – ОСОБА_1 , оскільки до Єдиного державного реєстру транспортних засобів не було внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, який використовує автомобіль.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Приписи ст. 77 КАС України свідчать про те, що їх не можна розуміти таким чином, що позивач взагалі звільнений від обов`язку доказування своїх вимог, тому обов`язок доказування розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.
Таким чином, судом встановлено, що постанова серії 5АВ № 09313204 від 17.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП прийнята відповідно до норм законодавства відносно відповідальної особи, уповноваженим на те органом, тому, правові підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ч. 1 ст. 6, 245-247, 251, 258, 283, 287, 289 КУпАП, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 139, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, суд,
у х в а л и в:
У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення– відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя         М.І.Буткевич