УХВАЛА

17 червня 2026 року 
м. Київ

справа №320/43483/25
адміністративне провадження №К/990/24564/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів: Яковенка М.М.,  Шишова О.О., 
перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Армстронг» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2026 у справі №320/43483/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Армстронг» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:
До Верховного Суду 28.05.2026 надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Армстронг» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2026 у справі №320/43483/25.
Вирішуючи питання про можливість відкриття касаційного провадження за поданою скаргою, Верховний Суд виходить з такого.
Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19.01.2026, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2026, відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Армстронг» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06.05.2025 №0416780707 про застосування штрафних (фінансових) санкцій та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 30219958,00 грн за порушення пункту 12 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», №0416730707 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 2040,00 грн за порушення пункту 85.2 статті 85 ПК України. Справа розглядалася в порядку загального позовного провадження.
Скаржником вказано підставою касаційного оскарження пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, зазначено про призначення та проведення фактичної перевірки за відсутності законних підстав та невідповідність наказу про проведення перевірки встановленим критеріям. На думку скаржника, податковий орган порушив процедуру призначення перевірки за підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПКУ. Єдиною передумовою для її проведення є наявність офіційної інформації про порушення, отриманої від державних органів або органів місцевого самоврядування, однак перевірку призначено лише на підставі внутрішньої доповідної записки, яка до того ж фізично відсутня в матеріалах справи. При цьому скаржником вчинено посилання на практику Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2021 у справі №816/228/17, постанови Верховного Суду від 05.04.2024 у справі №300/2789/22, від 13.11.2024 у справі №320/38193/23, від 06.05.2025 у справі №460/12099/23, від 09.09.2025 у справі №600/5677/24-а, від 05.03.2019 у справі №820/4893/18, від 23.04.2020 у справі №813/1790/18, від 20.10.2020 у справі №816/4605/15).
Скаржником зазначено, що Головне управління ДПС у м. Києві вийшло за межі повноважень, визначених для фактичної перевірки підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПКУ, податківці досліджували походження товарів за первинними накладними та ТТН, що є виключним предметом документальної перевірки. При цьому скаржником вчинено посилання на постанови Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №805/329/17-а, від 31.01.2018 у справі №804/5957/16, від 21.01.2021 у справі №813/2519/17, від 08.09.2020 у справі №640/21536/19.
Також скаржником зауважено про порушення податковим органом процедури фіксації залишків товарів та ігнорування обов`язкових правил інвентаризації, зазначено, що інспектори ДПС самовільно розпочали опис та зняття товарних залишків підприємства, вказано, що законним способом доведення факту необлікованого товару є виключно інвентаризація, згідно з пп. 20.1.9 п. 20.1 ст. 20 ПКУ, податкова має право лише вимагати її проведення, а здійснювати її та підписувати акти має право лише комісія самого платника. Скаржником вчинено посилання на постанови Верховного Суду від 10.04.2025 у справі №580/1158/23, від 06.02.2020 у справі №807/1556/17, від 13.02.2019 у справі №820/817/17.
Наведені в касаційній скарзі доводи скаржника підлягають перевірці під час касаційного перегляду судового рішення у цій справі.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Скаржником з посиланням на статтю 375 КАС України заявлено клопотання про зупинення виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2026 у справі №320/43483/25 до закінчення розгляду справи в Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду.
Скаржником зауважено, що позовні вимоги стосуються саме скасування податкових повідомлень-рішень, оплата вказаної суми призведе до вкрай обтяжливих обставин для позивача. Стягнення коштів з рахунків позивача призведе до додаткових витрат, зупинки підприємства, неможливості здійснювати виплату заробітної плати працівникам. В свою чергу, зупинення дії рішення судів першої та апеляційної інстанції у даній справі носить лише тимчасовий характер.
Верховний Суд зауважує, що згідно з частиною 1 статті 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Зупинення виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду касаційної інстанції, а отже може застосовуватись судом у виняткових випадках за наявності на те вагомих і переконливих доводів, підтверджених доказами, або існування об`єктивних для цього обставин й здійснюватися таким чином, щоб не допустити порушення прав інших учасників справи.
Суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як виняток, повинні бути вагомі причини.
Скаржником не обґрунтовано належними доводами необхідність зупинення виконання судових рішень у даній справі, відтак колегія суддів приходить до висновку, що заявлене клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 329, 330, 334, 335, 338, 355, 359, 375 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Армстронг» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2026 у справі №320/43483/25.
Витребувати з Київського окружного адміністративного суду справу №320/43483/25.
Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Армстронг» про зупинення виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2026 у справі №320/43483/25.
Надіслати скаржнику копію цієї ухвали, а іншим учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.А. Васильєва
М.М. Яковенко 
 О.О. Шишов ,
Судді Верховного Суду