Справа № 541/2220/26
Номер провадження 2-а/541/42/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
23 червня 2026 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Вірченко О.М.,
за участю секретаря судового засідання Олешко Н.А.,
позивача       ОСОБА_1 ,
представника позивача    Литовченка Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, поліцейського Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Лимоні Юрія Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1  звернувся до суду з адміністративним позовом до ГУНП в Полтавській області, поліцейського Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Лимоні Ю.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи свої вимоги наступним. Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 7271037, винесеної 28 травня 2026 року інспектором Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Лимонею Ю.О., Шевченка В.О. притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 грн за ч. 5 ст. 121 КУпАП за те, що 28 травня 2026 року о 10 год 28 хв. в м. Миргороді по вул. Гоголя, 96 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ SENS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був непристебнутим ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в ПДР України, а також здійснив зупинку транспортного засобу на зупинці громадського транспорту, чим порушив п. 15.9.е ПДР України. Позивач вважає вказану постанову незаконною, оскільки він не скоював адміністративних правопорушень. Під час керування транспортним засобом був пристебнутий ременем безпеки. Зупинки на зупинці громадського транспорту не здійснював. Вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки вона винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт його неправомірних дій, а отже не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Докази, якими керувався інспектор поліції при винесенні постанови, відсутні та у постанові не зазначені. Позивач вважає, що розгляд справи відповідачем носив формальний характер. Розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення суперечить вимогам щодо об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення та призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у ст. 268 КУпАП. В зв`язку із зазначеним просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 28 травня 2026 року серії ЕНА № 7271037 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн на підставі ст. 36 КУпАП за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП. 
Позивач в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити, оскільки не порушував правил дорожнього руху, зазначив, що доказів на підтвердження його вини відповідачем не надано. 
Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити з підстав, викладених у позові, відповіді на відзив. 
Представник ГУНП у Полтавській області в судове засідання не з`явився, надав відзив, в якому заперечував проти задоволення позову, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи наступним. Поліцейський Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Лимоня Ю.О. зупинив транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , згідно з п. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якого поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення. Оскільки позивачем було вчинено 2 адміністративних правопорушення, відповідно до ст. 36 КУпАП вони були об`єднані та на водія накладено стягнення за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме - за ч. 5 ст. 121 КУпАП. З`ясувавши всі обставини, поліцейський Лимоня Ю.О. правомірно притягнув водія до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та склав постанову серії ЕНА № 7271037. На його думку факт вчинення правопорушень є доведеним, немає жодних підстав для скасування постанови. Позивачем не надано жодного доказу на спростування обставин, які викладені в оскаржуваній постанові. Згідно з листом Миргородського районного відділу поліції в Полтавській області від 15 червня 2026 року № 86537-2026 відеозаписи з бодікамери поліцейського та відеореєстратора службового транспортного засобу відсутні з технічних причин (а.с. 21-24).
16 червня 2026 року Шевченко В.О. подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Відповідачем не подано до суду жодного доказу на підтвердження правомірності свого рішення, в тому числі відповідного відеозапису події (а.с. 30-32).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
Заслухавши думку позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 28 травня 2026 року серії ЕНА № 7271037, складеної інспектором Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Лимонею Ю.О., 28 травня 2026 року о 10 год 28 хв. в м. Миргороді по вул. Гоголя, 96 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ SENS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був непристебнутим ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в ПДР України, а також здійснив зупинку транспортного засобу на зупинці громадського транспорту, чим порушив п. 15.9.е ПДР України, чим вчинив адміністративні правопорушення, на підставі ст. 36 КУпАП його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП.
У відповідності з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За загальними правилами ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За визначенням, наведеним у ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до с. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Згідно з ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Відповідно до п. 15.9.е ПДР України, зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.
Згідно з п. 2.3.в ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.
На підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративних правопорушень відповідачем не долучено доказів вчинення позивачем порушення п. 15.9.е, 2.3.в ПДР України, з огляду на що суд вважає недоведеним факт правопорушення, інкримінованого позивачу в частині порушення ч. 5 ст. 121 КУпАП.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не було надано суду належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а провадження по справі необхідно закрити. 
Ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи норми діючого законодавства та матеріали справи, з відповідача ГУНП в Полтавській області на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст.ст. 5, 6, 71, 160-163 КАС України, суд 

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, поліцейського Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Лимоні Юрія Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити. 
Постанову в справі про адміністративне правопорушення від 28 травня 2026 року серії ЕНА № 7271037 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, скасувати. 
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Полтавській області (ЄДРПОУ 40108630) на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований як ВПО за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 29 червня 2026 року. 

Суддя:	  	О. М. Вірченко