ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

25 травня 2026 року	Справа №160/36144/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи "Східне територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України" про визнання відмови протиправною, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії, 

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій з урахуванням її уточнень, просить:
- визнати протиправною відмову відповідача, оформлену листом від 04.12.2025 р. №33/24-41/К-63-25, у перегляді постанови військово-лікарської комісії, оформленої довідкою №1005-с/НГУ від 16.09.2025 року;
- зобов`язати відповідача повторно розглянути його скаргу та скасувати постанову військово-лікарської комісії, оформлену довідкою №1005-с/НГУ від 16.09.2025 року, призначити повторне медичне обстеження. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що він є військовослужбовцем Національної гвардії України та проходить службу у ВЧ НОМЕР_1 (4-й полк охорони особливо важливих об`єктів) в званні головного сержанта, що підтверджується копією службового посвідченні серії НОМЕР_2 . 16.09.2025 року він проходив медичний огляд ВЛК в ДУ "Східне територіальне медичне об`єднання міністерства внутрішніх справ України". За результатами ВЛК комісією винесено постанову, оформлену довідкою від 16.09.2025 року№ 1005-с/ НГУ, якою встановлено, що він придатний до несення військової служби без будь-яких обмежень на підставі статей 23 в, 64 в, 76 в графи ІІ Розкладу хвороб. Зазначає, що у нього наявні проблеми зі здоров`ям, пов`язані з хворобою хребта, проте лікарями це не бралися до уваги. Під час проходження ВЛК, він намагався надати відповідним фаховим лікарям, які входили до складу комісії ВЛК, медичну документацію, яка свідчить про наявність в нього такого переліку захворювань як: шийний відділ - поширений остеохондроз, спондилоартроз (ураження трьох та більше міжхребцевих дисків або тіл хребців у кожному з відділів хребта), а саме дисків C5-C6-C7, C7-Th1; грудний відділ - наявна клиновидна деформація тіла Th12 ІІ стадії та протрузії міжхребцевого диску Th11-Th12. Дегенеративні зміни міжхребцевих дисків. Спондильоз. Початкові прояви спондилоартрозу. Вузли Шморля; поперековий відділ - МР-ознаки остеохондрозу, спондильозу, спондилоартрозу. На його думку, відповідні профільні лікарі, які входили до складу ВЛК, не дослідили надані ним документи, зазначивши, що ці документи не мають суттєвого значення для встановлення його придатності до несення військової служби, що в подальшому призвело до невірного кінцевого висновку ВЛК. Вказане й стало підставою для звернення до суду з позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2025 року позовна заява була залишена без руху через невідповідність приписам ст.160 КАС України та запропоновано позивачу протягом десяти днів усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду уточненої позовної заяви, в якій визначити позовні вимоги відповідно до складу сторін або уточнити коло відповідачів та доказів доплати судового збору у розмірі 968,96 грн. 
На виконання ухвали суду, позивачем були усунуті недоліки позовної заяви, а саме: надано до суду заяву про усунення недоліків та докази доплати судового збору у розмірі 968,96 грн.
Ухвалою суду від 25.12.2025 року позовна заява була залишена без руху через невідповідність приписам ст.160 КАС України та запропоновано позивачу протягом десяти днів усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду уточненої позовної заяви, в якій визначити позовні вимоги відповідно до складу сторін або уточнити коло відповідачів.
На виконання ухвали суду 29.12.2025 року позивачем були усунуті недоліки позовної заяви, а саме: надано до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій уточнено суб`єктний склад сторін та вказано найменування відповідача - Медична (військово-лікарська) комісія ДУ "Східне територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України". 
Ухвалою суду від 12.01.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
На адресу суду надійшов відзив на позову заяву, в якому відповідач зазначив, що доводи позивача, фактично зводяться до його незгоди зі ступенем придатності до військової служби, зазначеного у довідці від 16.09.2025 року №1005-с/НГУ та скасування рішення (постанови) у вигляді довідки М(ВЛ)К. Так, позивач був скерований на проходження військово-лікарської комісії, в ході якої був обстежений, тобто йому було проведено медичний огляд у медичній (військово-лікарській) комісії ДУ "Східне ТМО МВС". Рішенням М(ВЛ)К, оформленого у вигляді довідки від 16.09.2025 року №1005-с/НГУ позивачу встановлено експертний діагноз: "Вертеброгенна дорсалгія, стадія ремісії на тлі остеохондрозу з ураженням шийного, грудного та поперекового відділів хребта, протрузій міжхребцевих дисків С7-Д1, гриж міжхребцевих дисків С5-С7, клиноподібної деформації тіла Д12 грудного хребця ІІІ ступеня з незначним порушенням статико-динамічної функції хребта". Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 23 в, 64 в, 76 в та графи ІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ, затвердженого Наказом МО України від 14.08.2008 року № 402 (зі змінами), позивач придатний до військової служби. Кінцеве формулювання експертного діагнозу позивача ґрунтувалося на підставі, як медичних документів (наданих ним), так і даних додаткових методів обстеження та огляду лікарів (даних об`єктивного обстеження) станом на момент огляду. Відповідно до п.14 розділу II Положення 285 направлення позивача на повторний медичний огляд до компетенції штатної М(ВЛ)К, не входить.
На думку відповідача, звернення позивача до суду є передчасним, оскільки не ґрунтується на вимогах пункту 21, розділу ІІІ Положення 285, адже для перегляду постанов штатних постійно діючих М(ВЛ)К є ЦМ(ВЛ)К. Надання оцінки професійним діям конкретних лікарів-членів М(ВЛ)К при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідженні медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності на військову службу, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі, до повноважень суду не належить. У зв`язку з викладеним, відповідач просить відмовити у задоволені позову в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену в позовній заяві, позицію відповідача, викладену у відзиві на позов, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що 19.08.2025 року на ім`я позивача виготовлено направлення №172 на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи до медичної (військово-лікарської) комісії ДУ "Східне ТМО МВС України".
Відповідно до акту медичного огляду від 16.09.2025 року № 1005-с/НГУ розділом ? зазначено рішення М(ВЛ)К - діагнози захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв) та їх причинний зв`язок, а саме: "Вертеброгенна дорсалгія, стадія ремісії на тлі остеохондрозу з ураженням шийного, грудного та поперекового відділів хребта, протрузій міжхребцевих дисків С7-Д1, гриж міжхребцевих дисків С5-С7, клиноподібної деформації тіла Д12 грудного хребця III ступеня з незначним порушенням статико-динамічної функції хребта". Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 23 в, 64 в, 76 в та графи II Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ, затвердженого Наказом МО України від 14.08.2008 року № 402 (зі змінами), позивач придатний до військової служби.
Довідкою № 1005-с/НГУ медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи "Східне територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України" встановлено, що головний сержант в/ч НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_1 , 1990 р.н., пройшов медичний огляд в медичній (військово-лікарській) комісії ДУ "Східне ТМО МВС України" 16.09.2025 року. Рішення медичної (військово-лікарської) комісії: "Вертеброгенна дорсалгія, стадія ремісії на тлі остеохондрозу з ураженням шийного, грудного та поперекового відділів хребта, протрузій міжхребцевих дисків С7-Д1, гриж міжхребцевих дисків С5-С7, клиноподібної деформації тіла Д12 грудного хребця III ступеня з незначним порушенням статико-динамічної функції хребта". Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 23 в, 64 в, 76 в та графи II Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ, затвердженого Наказом МО України від 14.08.2008 року № 402 (зі змінами). Придатний до військової служби.
01.12.2025 року позивач звернувся до відповідача зі скаргою, в якій просив скасувати рішення ВЛК, документ від 16.09.2025 року № 1005-с/НГУ ДУ "Східне територіальне медичне об`єднання міністерства внутрішніх справ України" медичної (військово-лікарська) комісії; провести його обстеження та огляд з подальшим винесенням постанови про визначення придатності до служби відповідно до вимог "Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України", затвердженої Наказом міністра оборони України від 14.08.2008 року, № 402, викликати його для проведення огляду/обстеження під час розгляду та вирішення питання про стан здоров`я та визначення придатності до військової служби; прийняти нову постанову ВЛК відповідно до вимог "Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України" з врахуванням відповідно до усіх наявних документів які відображають реальний стан його здоров`я.
Листом Державної установи "Східне територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України" "Про надання інформації" від 04.12.2025 року № 33/2441/К6325 (2618) позивачу повідомлено, що медичною (військово-лікарською) комісією ДУ "Східне ТМО МВС" повторно розглянуто медично-експертну документацію, складену за результатами його проходження військово-лікарської комісії, на підставі якої було винесено рішення (постанова) у вигляді довідки від 16.09.2025 року № 1005-с/НГУ. За результатами розгляду встановлено, що рішення прийнято на момент фактичного огляду відповідно до вимог "Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України", затвердженого наказом МО України від 14.08.2008 року № 402 (зі змінами). На зараз підстав для скасування довідки від 16.09.2025 року № 1005-с/НГУ немає. Разом із тим, враховуючи прогресуючий перебіг захворювання після дообстеження та лікування, позивач може бути повторно оглянутий в М(ВЛ)К ДУ "Східне ТМО МВС" за направленням на медичний огляд прямими начальниками від командира військової частини, йому рівних та вище.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 р. №3543-XII (далі - Закон №3543-ХІІ).
Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України (абзац 3 частини п`ятої статті 22 Закону №3543-ХІІ).
Поряд з тим, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України "Про військову службу і військовий обов`язок" від 25.03.1992 р. № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).
Відповідно до частини десятої статті 2 Закону №2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 р. №402 було затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 р. за №1109/15800 (далі - Положення №402).
Згідно із пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби (пункт 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402).
Згідно із пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення №402 визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.
ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України (підпункт 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402).
Відповідно до підпункту 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402, на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, зокрема, контроль за лікувально-оздоровчою роботою серед допризовників, організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України; проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи.
ЦВЛК має право, серед іншого, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК) Збройних Сил України. Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку (підпункти 2.3.4 та 2.3.5 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402).
До позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК високомобільних десантних військ; ВЛК військових комісаріатів; ВЛК територіального центру комплектування (далі - ВЛК ТЦК); ВЛК цивільного лікувального закладу з правами госпітальної ВЛК (пп.2.6.1 п.2.6 глави 2 розділу І Положення №402).
Відповідно до пп.2.6.7 п.2.6 розділу І Положення №402, на підставі затвердженого переліку начальник ВМКЦ регіону своїм наказом призначає позаштатні постійно діючі ВЛК, їх персональний склад і визначає порядок їх роботи. Головою позаштатної постійно діючої ВЛК призначається лікар, найбільш підготовлений з питань військово-лікарської експертизи, який має досвід роботи у військових лікувальних, цивільних лікувально-профілактичних закладах та пройшов підготовку (удосконалення) з військово-лікарської експертизи.
Документи позаштатних ВЛК скріплюються гербовою печаткою військового лікувального, цивільного лікувально-профілактичного закладу, військової частини, при яких ці комісії утворені (п.п.2.6.11 п.2.6 розділ І Положення №402).
За правилами пункту 2.7 розділу І Положення №402, госпітальна ВЛК створюється у військовому госпіталі, на госпітальному судні, у цивільному лікувально-профілактичному закладі, де обстежуються і лікуються військовослужбовці. На особливий період госпітальна ВЛК створюється в усіх військових санаторіях.
На госпітальну (гарнізонну) ВЛК покладається:
проведення медичного огляду осіб, указаних у пункті 1.2 розділу I Положення (крім допризовників), з метою визначення ступеня придатності до військової служби та в інших випадках, указаних у пункті 1.4 розділу II Положення;
ведення книги протоколів ВЛК та здавання її в архів;
проведення контролю за повнотою та якістю обстеження під час проведення медичного огляду, терміном проведення обстеження;
проведення разом із провідними медичними спеціалістами ВМКЦ регіонів та начальниками медичної служби військових частин, що знаходяться у зоні відповідальності військового лікувального закладу, детального аналізу визнання військовослужбовців непридатними (обмежено придатними) до військової служби, розробка пропозицій щодо покращення стану здоров`я військовослужбовців та попередження їх дострокового звільнення з військової служби за станом здоров`я. Узагальнення пропозицій та надання їх до штатної ВЛК.
Госпітальна (гарнізонна) ВЛК має право: приймати постанови відповідно до цього Положення; перевіряти з метою військово-лікарської експертизи організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у військових лікувальних, цивільних лікувально-профілактичних закладах і у військових частинах, дислокованих у гарнізоні; залучати до роботи на правах членів комісії медичних та військових фахівців за запитом голови ВЛК.
Згідно із пунктами 1.1, 1.2 глави 1 розділу ІІ Положення №402, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, військовослужбовців до військової служби.
Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Відповідно до підпункту "б" пункту 6.1 глави 6 розділу II Положення №402, направлення на медичний огляд проводиться військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.
Так, позивача визнано придатним до військової служби, при цьому обґрунтовуючи протиправність дій ВЛК, він вказує, що сукупність у нього таких діагнозів та недослідженням медичної документації, що фактично унеможливлює його проходження військової служби.
Оцінюючи аргументи позивача, суд має врахувати відповідно до ч.5 ст.242 КАС України висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у цій категорії справ сформував сталу практику, суть якої полягає у тому, що суди при розгляді справ, пов`язаних з медичною оцінкою стану здоров`я особи, вправі оцінювати процедури прийняття тих чи інших індивідуальних актів спеціалізованими медичними установами, але суди не вправі здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суд не є спеціалізованою установою в медичній сфері.
Аналогічна позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 29.12.2021 р. у справі №638/2723/16-а та від 12.10.2021 р. у справі № 280/4820/19.
Так, Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 року у справі №806/526/16 зазначив, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.
Також, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 року у справі №810/5009/18, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК і ці повноваження базуються на спеціальних знаннях, якими суд не володіє і володіти не може, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як вище зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання позивача таким, що не придатний до військової служби.
У обставинах цієї справи суд так само, як описано правові висновки вище, має право оцінити дотримання процедури надання висновку та винесення постанови ВЛК. У той же час суд не вправі оцінювати обґрунтованість встановлення і врахування чи неврахування діагнозів стану здоров`я позивача.
Військово-лікарською комісією відповідача було здійснено медичний огляд позивача, за результатами якого прийнято рішення у формі довідки № 1005-с/НГУ медичної (військово-лікарської) комісії, яким зазначено, що захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 23 в, 64 в, 76 в та графи II Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ, затвердженого Наказом МО України від 14.08.2008 року № 402 (зі змінами), позивача зазначено придатним до військової служби.
01.12.2025 року позивач звернувся до відповідача зі скаргою до Державної установи "Східне територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України" "Про надання інформації".
04.12.2025 року листом Державної установи "Східне територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України" надано відповідь "Про надання інформації" №33/2441/К6325 (2618) позивача повідомлено, що медичною (військово-лікарською) комісією ДУ "Східне ТМО МВС" повторно розглянуто медично-експертну документацію, складену за результатами його проходження військово-лікарської комісії, на підставі якої було винесено рішення (постанова) у вигляді довідки від 16.09.2025 року № 1005-с/НГУ. За результатами розгляду встановлено, що рішення прийнято на момент фактичного огляду у відповідності до вимог "Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України", затвердженого наказом МО України від 14.08.2008 року № 402 (зі змінами). На зараз підстав для скасування довідки від 16.09.2025 року № 1005-с/НГУ немає. Разом із тим, враховуючи прогресуючий перебіг захворювання після дообстеження та лікування, позивач може бути повторно оглянутий в М(ВЛ)К ДУ "Східне ТМО МВС" за направленням на медичний огляд прямими начальниками від командира військової частини, йому рівних та вище.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач зі скаргою на протиправність дій / бездіяльності членів медичної військово-лікарської комісії ДУ "Східне територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України" при проведенні медичного огляду, а також зі скаргою на постанову, оформлену довідкою № 1005-с/НГУ ані до ВЛК регіону, ані до ЦВЛК, з проханням провести повторний медичний огляд із дотриманням вимог Положення № 402, не звертався, тобто він не скористався своїм правом на проведення повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби.
В будь-якому випадку, доказів протилежного позивач суду не надав, а матеріали справи такі докази не містять.
Беручи до уваги те, що перевірка рішень позаштатних ВЛК на предмет того, чи дотримані всі умови та критерії, передбачені Положенням №402, при проведенні медичного огляду особи належить до функцій ВЛК регіону чи ЦВЛК, а остаточного рішення, яке підлягає судовому оскарженню, з приводу придатності позивача до військової служби ВЛК регіону чи ЦВЛК не приймали, суд дійшов висновку про недотримання позивачем вимог Положення № 402 щодо процедури оскарження результатів медичного огляду, що є підставою для відмови в задоволенні позову.
Суд також наголошує на тому, що позивач у позовній заяві посилається на порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення та доказів, які б підтверджували такі обставини, суду також не надано.
Оскільки спір зводиться до медичної кваліфікації стану здоров`я позивача, а не до очевидних процедурних порушень (відсутність оглядів, аналізів), суд не може втручатися в дискреційні повноваження відповідача щодо визначення ступеня придатності.
Також, суд зазначає, що питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача, врахування тих чи інших медичних документів при формуванні висновку та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому, суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Таким чином, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
Відповідна позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 12.06.2020 у справі №810/5009/18, у постанові Верховного Суду від 26.02.2025 у справі № 600/3273/22-а.
Крім того, пункт 22.5 глави 22 розділу II Порядку №402 визначає, що постанови ВЛК, які не підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, оформляються в день медичного огляду і видаються на руки особі, що пройшла медичний огляд, та надсилаються у військову частину та/або до ТЦК та СП в електронній та/або паперовій формі. Свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) з постановою, яка підлягає затвердженню (контролю) штатною ВЛК, направляється на затвердження (контроль) не пізніше 5-денного строку після закінчення медичного огляду. Свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) із затвердженою постановою надсилається командиру військової частини, у якій проходить службу військовослужбовець, що пройшов медичний огляд та/або до ТЦК та СП, в електронній та/або паперовій формі, в установленому законодавством порядку, а також видається на руки особі, що пройшла медичний огляд. Зазначені документи можуть видаватися на руки представникам військових частин за наявності у них підтверджуючих документів.
Порядок передачі медичних та інших документів військовослужбовців, які перебували (перебувають) на лікуванні в закладах охорони здоров`я державної та комунальної форми власності та державних установах Національної академії медичних наук, до військових частин та/або ТЦК та СП встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Під час дії воєнного стану строк опрацювання ВЛК свідоцтв про хворобу (довідок ВЛК) становить до п`яти календарних днів після закінчення медичного огляду.
Пункти 22.11 та 22.12 глави 22 розділу II Порядку №402 передбачають, що під час дії особливого періоду свідоцтво про хворобу на військовозобов`язаних складається у трьох примірниках, на військовослужбовців - згідно з вимогами пункту 22.8 розділу II цього Положення. Довідка ВЛК складається у трьох примірниках.
Свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) з незатвердженою штатною ВЛК постановою повертається до госпітальної (гарнізонної) ВЛК, яка склала його, з викладенням у постанові штатної ВЛК причин незатвердження та необхідними рекомендаціями.
Суд зауважує, що не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідності дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Таким чином, судом не було встановлено допущених з боку відповідача порушень вимог чинного законодавства, з урахуванням правових висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, враховуючи те, що в ході розгляду даної справи судом не було встановлено допущених з боку відповідача порушень вимог чинного законодавства, які б стосувались саме процедури проведення медичного огляду позивача та оформлення його результатів, а тому суд вважає за можливе відмовити у задоволенні позовної заяви повністю.
Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд, 

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи "Східне територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України" (вул.Полігонна, 16, м.Дніпро, 49045, код ЄДРПОУ 08805223)" про визнання відмови протиправною, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма