ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
пр. Волі, 54а, м. Луцьк, 43010, тел./факс 72-41-10
E-mail: inbox@vl.arbitr.gov.ua Код ЄДРПОУ 03499885

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
 01 червня 2026 року 	Справа № 903/291/26	

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справу 903/291/26 
за позовом Обслуговуючого кооперативу "Асоціація управління житловими будинками "Волинь", м. Луцьк
до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив Кравчука 8", м. Луцьк
про стягнення 140475 грн 50 коп., 
в с т а н о в и в:
19.02.2026 в Господарському суді Волинської області зареєстровано позовну заяву Обслуговуючого кооперативу "Асоціація управління житловими будинками "Волинь" до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив Кравчука 8" про стягнення 140475 грн 50 коп. заборгованості зі сплати членських внесків на підставі договору про участь у діяльності кооперативу з метою надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території № 23/12 від 23.12.2020, 15000 грн витрат, понесених на професійну правничу допомогу та 3328 грн витрат, понесених по сплаті судового збору.
Ухвалою суду від 30.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду; у разі наявності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачу подати суду заяву із обґрунтуванням заперечень протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, позивачу - протягом 5 днів з дня отримання відзиву; попереджено сторони, що у разі неподання у встановлений строк обґрунтованих заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, вони мають право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведуть, що пропустили строк з поважних причин; запропоновано позивачу подати суду відповідь на відзив не пізніше 3-х днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачу; відповідачу - заперечення на відповідь позивача, протягом 3-х днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу.
Ухвала суду від 30.03.2026 про відкриття провадження у справі була надіслана електронною поштою в електронний кабінет позивача – Обслуговуючого кооперативу "Асоціація управління житловими будинками "Волинь" та відповідно до довідки Господарського суду Волинської області була доставлена до електронного кабінету 31.03.2026.
Відповідачу - Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив Кравчука 8" ухвалу суду від 30.03.2026 надіслано на його поштову адресу: Україна, 43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 8, квартира 48, яку повернуто без вручення, причина повернення: “За закінченням терміну зберігання”. 
Згідно із безкоштовним запитом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження відповідача: Україна, 43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 8, квартира 48. 
За таких обставин, коли встановлено, що ухвалу суду було надіслано відповідачу за адресою його державної реєстрації, яка зазначена у Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, слід вважати, що відповідача було повідомлено належним чином, а отримання листа адресатом перебуває поза межами контролю суду. 
Відповідач відзиву на позов не подав. 
Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Відповідно до ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.
Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступні обставини.
23.12.2020 між Обслуговуючим кооперативом “Асоціація управління житловими будинками “Волинь” (кооператив) та Обслуговуючим кооперативом “Житлово-будівельний кооператив Кравчука 8” (асоційований член) укладено договір №23/12 про участь у діяльності кооперативу з метою надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території.
Відповідно до п. 1.1. договору сторони зобов`язуються об`єднати зусилля та спільно діяти для створення належних умов для надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, підтримання технічного стану житлового будинку на рівні, який забезпечує ефективне, належне функціонування, планова модернізація та втілення інновацій, енергоощадних технологій з метою зменшення витрат на утримання житла для кінцевого споживача.
Згідно з п. 2.1. договору розмір щомісячного членського внеску становить 4,5628 грн./м2 загальної площі житлового будинку (членський внесок 2798,83 м2 х 4,5628 грн./м2 = 12770,50 грн. в місяць). 
Розмір загального членського внеску становить - 12770,50 грн, що є сумою загальної площі та площі квартир першого поверху житлового будинку. Внесок погоджується сторонами згідно умов, викладених у додатку 1, перелік і періодичність робіт додатком 2 до цього договору.
Відповідно до п. 2.2 договору асоційований член перераховує на поточний рахунок кооперативу членський внесок в розмірі визначеному у п. 2.1. цього договору – щомісячно до 05 (п`ятого) числа наступного місяця, що іде за розрахунковим пропорційно до відсотка з отриманих коштів кооперативом через ТОВ ’’Місцевий обчислюваний центр” з розрахунку внеску 5,50 грн./м2 на 2798,83 м2 загальної площі будинку, а саме: 82,96% (4,5628/5,5x100=82,96%), тобто 12770,50 грн щомісячно.
Згідно з п.п. 5.1-5.2 передбачили, що договір набуває чинності з 01 серпня 2020 року і діє до 31 грудня 2021 року. У разі, коли жодна з сторін 30 днів до закінчення строку дії цього договору не заявить про своє небажання надалі продовжувати співробітництво договір вважається продовженим на тих самих умовах на кожний наступний календарний рік.
Рішенням Господарського суду Волинської області від 17.06.2024 у справі №903/361/24 стягнуто з Обслуговуючого кооперативу “Житлово-будівельний кооператив Кравчука 8” на користь Обслуговуючого кооперативу “Асоціація управління житловими будинками “Волинь” заборгованість по сплаті членських внесків у розмірі 298037,52 грн. та 4470 грн 56 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору, 20000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Рішенням Господарського суду Волинської області від 28.05.2025 по справі №903/441/25 стягнуто з Обслуговуючого кооперативу “Житлово-будівельний кооператив Кравчука 8” на користь Обслуговуючого кооперативу “Асоціація управління житловими будинками “Волинь” заборгованість по сплаті членських внесків у розмірі 166016 грн 50 коп., а також 3028 грн витрат по сплаті судового збору та 15000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Після ухвалення судом рішень відповідач продовжує не сплачувати членські внески.
За період з 01.04.2025 по 28.02.2026 відповідач на підставі договору №23/12 від 23.12.2020 повинен був сплатити 140475,50 грн, виходячи з розрахунку: 12770,50 грн x11міс. = 140475,50 грн.
Заборгованість відповідача станом на час розгляду справи за період з 01.04.2025 по 28.02.2026 становить 140475,50 грн.
Відповідач доказів на підтвердження сплати спірної суми заборгованості у розмірі 140475,50 грн суду не подав.
Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Укладений між сторонами договір, який є підставою позову, за своєю правовою природою є договором про надання послуг.
Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
За умовами статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Аналогічні положення містить частина 1 статті 193 Господарського кодексу України.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).
Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).
Під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання.
Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
У зв`язку з тим, що відповідач не виконав належним чином зобов`язань за договором №23/12 від 23.12.2020, підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача 140475 грн 50 коп. заборгованості зі сплати членських внесків на підставі договору про участь у діяльності кооперативу з метою надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території за період з 01.04.2025 по 28.02.2026.
У зв`язку із задоволенням позову на відповідача на підставі ст.129 ГПК України слід покласти витрати позивача, пов`язані з оплатою судового збору, у розмірі 3328 грн.
У позовній заяві позивач просить також стягнути 15000 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.
Як передбачено ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 3 названої статті для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
На підтвердження надання Обслуговуючому кооперативу "Асоціація управління житловими будинками "Волинь" професійної правничої допомоги адвокатом Сторужуком А.Ф. позивач подав:
- договір про надання правничої допомоги №Д10/03/26-1 від 10.03.2026;
- акт приймання-передачі послуг згідно договору про надання правничої допомоги №№Д10/03/26-1 від 10.03.2026 на суму 15000грн;
- рахунок-фактура №13/03/26 від 13.03.2026;
- платіжна інструкція кредитового переказу коштів від 17.03.2026.
З наданих доказів вбачається, що 10.03.2026 між Обслуговуючим кооперативом асоціацією управління житловими будинками “Волинь” як клієнтом та Адвокатським об`єднання “Преміум сервіс” було укладено договір про надання правничої допомоги №Д10/03/26-1.
Відповідно до п. 1.1. договору клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу у справі про стягнення із Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив Кравчука 8" наявної заборгованості по договору №23/12 про участь у діяльності кооперативу з метою надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території від 23.12.2020 року, в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.
Згідно з п.п. 4.1-4.2 розмір винагороди адвокатського об`єднання за надання правничої допомоги становить 15 000,00 гри. Розрахунки за виконану роботу здійснюються клієнтом протягом 3-х банківських днів з моменту виставлення рахунку, у безготівковому порядку, шляхом перерахування коштів на рахунок адвокатського об`єднання.
Загальний розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу згідно з актом приймання-передачі наданих послуг відповідно до договору про надання правничої допомоги №Д10/03/26-1 від 10.03.2026 становить 15000 грн.
Платіжною інструкцією №1775 від 17.03.2026 на суму 15000 грн. підтверджується оплата наданої позивачу правової допомоги.
Пунктом 1 частини 2 статті 126, частиною 8 статті 129 ГПК України, визначено, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Співмірність витрат - суб`єктивна категорія, яка залежить від кількох чинників, та може тлумачитися судом відповідно до його дискреційних повноважень. Проте, дискреція суду в цьому випадку усічена та може бути застосована лише за клопотанням іншої сторони.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015р., п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Для включення всієї суми гонорару та фактичних витрат у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний, виправданий, що передбачено ст. 126 ГПК України та ст. 30 Закону. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі №905/1795/18, постанова від 08.04.2020, у справі №922/2685/19, постанова від 08.04.20220.
Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини, зокрема, вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Витрати позивача на оплату послуг адвоката є дійсними та необхідними, проте, їх розмір не може вважатись розумним, оскільки не є повністю співмірним зі складністю справи, а також із складністю та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).
За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Разом з цим, для включення всієї суми витрат на професійну правничу допомогу, яка узгоджена адвокатом та клієнтом у договорі, та сплачених позивачем адвокату для відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст.126 Господарського процесуального кодексу України має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, п.269).
Оцінка тих чи інших витрат сторін, як судових, здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.
Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги у справі № 903/291/26 не є розумним, виправданим та обгрунтованим як обов`язкової умови для відшкодування цих витрат іншою стороною.
Справа №903/291/26 не є справою значної складності, обсяг матеріалів у справі є незначним, у цій справі адвокатом підготовлено позовну заяву, розгляд справи з урахуванням її малозначності вирішено проводити в спрощному позовному проваджені без виклику сторін.
З огляду на встановлені судом фактичні обставини та враховуючи наведені приписи законодавства, які регулюють питання розподілу судових витрат, витрати позивача у розмірі 15000 грн. не є співмірними із складністю цієї справи, наданими адвокатом послугами, затраченим ним часом на надання послуг, не відповідають критерію реальності витрат, розумності їх розміру.
За таких обставин, на думку суду, витрати позивача на оплату послуг адвоката є дійсними та необхідними, проте їх розмір не може вважатись розумним, оскільки не є повністю співмірним зі складністю справи, а також із складністю та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 Верховний Суд зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
З урахуванням правових позиції, викладених у постановах Верховного Суду, заявлений позивачем у справі №903/291/26 розмір витрат на професійну правову допомогу не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі, враховуючи складність виконаної роботи, її обсяг та час, витрачений адвокатом на виконання робіт.
Додатково судом враховано правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17, згідно з яким стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини цієї справи, її складність, предмет та підстави позовних вимог, витрачений адвокатом час, визначений позивачем розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги, наданої йому у справі №903/291/26, не відповідає критеріям розумності та співрозмірності, що суперечить принципу розподілу судових витрат. 
Виходячи із засад розумності і справедливості, враховуючи обсяг наданої представником позивача правової допомоги, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а у задоволенні решті витрат на правничу допомогу слід відмовити.
Керуючись ст. 129, ст. ст. 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
в и р і ш и в:
1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Обслуговуючого кооперативу “Житлово-будівельний кооператив Кравчука 8” (вулиця Кравчука, будинок 8, квартира 48, місто Луцьк, 43026, код ЄДРПОУ 42104140) на користь Обслуговуючого кооперативу “Асоціація управління житловими будинками “Волинь” (проспект Соборності, будинок 29 б, місто Луцьк, 43024, код ЄДРПОУ 40745584) 
- 140475 грн заборгованість по сплаті членських внесків;
- 3328 грн витрат, пов`язаних з оплатою судового збору;
- 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
3. У стягненні решти витрат на професійну правничу допомогу відмовити. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду впродовж 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повне рішення виготовлено і підписано 01.06.2026

Суддя І. О. Якушева