ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/3316/24	

Господарський суд Одеської області у складі судді Мусієнко О.О. 
за участі секретаря судового засідання Дробиш К.А., 
дослідивши матеріали справи
за позовом: Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення (65036, м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп.Комсервіс.Плюс» (65049, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, буд. 49/1)
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Національної академії аграрних наук України (НААН) (01010, м. Київ, вул. Омеляновича-Павленка Михайла, 9)
про усунення перешкод у користуванні майном
у відкритому судовому засіданні
представники сторін: 
від позивача: Козирев С.В.; 
від відповідача: Тащі М.М.;
від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

29.07.2024 Селекційно-генетичний інститут Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення (далі – СГІ-НЦНС, позивач) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом, сформованим в системі «Електронний суд» (вх. № 3386/24 від 29.07.2024) про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном СГІ-НЦНС шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп.Комсервіс.Плюс» (далі – ТОВ «Олімп.Комсервіс.Плюс») із займаних нежитлових приміщень першого поверху у житловому будинку № 72 по вул. Овідіопольська дор., 3, м. Одеса, а саме з: 1) нежитлового приміщення № 1А загальною площею 26,1 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1889706151101); 2) нежитлового приміщення № 6А загальною площею 51,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1889738151101); покладення судових витрат на ТОВ «Олімп.Комсервіс.Плюс».

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.08.2024 (суддя – Степанова Л.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3316/24; ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.11.2024 заяву ТОВ «Олімп.Комсервіс.Плюс» про залучення третьої особи по справі № 916/3316/24 – задоволено; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національну академію аграрних наук України (НААН). 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.12.2024 закрито підготовче провадження у справі № 916/3316/24 за позовом СГІ-НЦНС до відповідача ТОВ «Олімп.Комсервіс.Плюс» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національної академії аграрних наук України (далі – НААН) про усунення перешкод у користуванні майном; призначено справу № 916/3316/24 до судового розгляду по суті.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.03.2025 постановлено справу № 916/3316/24 повернути зі стадії розгляду по суті на стадію підготовчого провадження; провадження у справі № 916/3316/24 зупинити до вирішення Одеським апеляційним судом справи № 521/14795/21 та набрання законної сили судовим рішенням у справі № 521/14795/21.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.10.2025 поновлено провадження у справі № 916/3316/24; прийнято справу № 916/3316/24 до свого провадження на стадії підготовчого провадження.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.12.2025 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 916/3316/24 на тридцять днів з 19.01.2026.
Відповідач звернувся із заявою, сформованою в системі «Електронний суд» 14.11.2025 (вх. № 36474/25 від 17.11.2025), та із поясненнями, сформованими в системі «Електронний суд» 19.12.2025 (вх. № 40841/25 від 22.12.2025), в яких просив зупинити провадження у справі № 916/3316/24 до набрання законної сили рішення у справі № 521/3609/25. 
Позивач у запереченнях, сформованих в системі «Електронний суд» 19.12.2025 (вх. № 40847/25 від 22.12.2025), вказав, що згідно ухвали Одеського апеляційного суду від 14.10.2025 у цивільній справі № 521/14795/21 під час розгляду вказаної справи були досліджені висновки експерта Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз (ОНДІСЕ) від 30.11.2020 року № 20-5449 та № 20-5216 судової оціночно-будівельної експертизи стосовно приміщень № 1А та № 6А по матеріалам досудового розслідування № 42020162020000036; суд вказав, що зазначені нежитлові приміщення, розташовані на першому поверсі 9-ти поверхового будинку, використовуються з 2015 року в якості офісу обслуговуючої організації – ТОВ «Олімп.Комсервіс.Плюс», з яким (СГІ-НЦНС) 01.02.2015 укладено договір на виконання послуг з обслуговування житлових будинків, споруд та прибудинкових територій; до того нежитлове приміщення № 1А використовувалось під дільничний пункт поліції, а нежитлове приміщення № 6А використовувалось як офіс для попередніх обслуговуючих організацій. Таким чином, ТОВ «Олімп.Комсервіс.Плюс» з 2015 року та по теперішній час використовує нежитлові приміщення № 1А та № 6А саме як окремі нежитлові приміщення, а не як «допоміжні приміщення».
Відповідач звернувся із клопотанням, сформованим в системі «Електронний суд» 16.12.2025 (вх. № 40359/25 від 16.12.2025), в якому просив призначити у справі № 916/3316/24 судову будівельну експертизу, проведення якої доручити експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та на розгляд якої поставити наступні питання: 
яке функціональне призначення приміщень? Відносяться приміщення будинку до нежитлових (допоміжних)? 
який вид будівництва (нове будівництво, реконструкція якого приміщення, капітальний ремонт якого приміщення тощо) фактично виконаний на об`єкті? 
чи є об`єкт (результат виконання робіт) нерухомим майном? Яке функціональне призначення приміщень було до проведення реконструкції? 
Протокольною ухвалою суду від 19.01.2026 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача, сформованого в системі «Електронний суд» 16.12.2025 (вх. № 40359/25 від 16.12.2025), про призначення експертизи, оскільки зазначені в ньому питання не стосуються предмета спору та предмета доказування у справі. Крім того, за цими питаннями вже встановлені обставини в іншій судовій справі, а саме в ухвалі Одеського апеляційного суду від 14.10.2025, в якій проводилася експертиза, і які є преюдиціальними для розгляду цієї справи.
Протокольною ухвалою суду від 19.01.2026 відмовлено у задоволенні заяви відповідача (вх. № 36474/25 від 17.11.2025) про зупинення провадження у справі № 916/3316/24 до набрання законної сили рішення у справі № 521/3609/25, враховуючи положення ст. 227 ГПК України, та те, що рішення, на яке він посилається, не може вплинути на рішення, ухвалене в цій справі, оскільки стосується лише зміни мотивувальної частини рішення суду першої інстанції і не має преюдиціального значення для розгляду даної справи, стосується правової оцінки суду щодо певної обставини. 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.01.2026 закрито підготовче провадження у справі № 916/3316/24 за позовом СГІ-НЦНС до відповідача ТОВ «Олімп.Комсервіс.Плюс» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача НААН про усунення перешкод у користуванні майном; призначено справу до судового розгляду по суті на 16.02.2026 о 14:00.
Відповідач звернувся із заявою, сформованою в системі «Електронний суд» 09.02.2026 (вх. № 4659/26 від 09.02.2026), про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору між СГІ-НЦНС та ТОВ «Олімп.Комсервіс.Плюс». 
У судовому засіданні 02.03.2026 суд зазначив, що оскільки позов було подано саме позивачем, який вважає, що його права порушуються відповідачем, та враховуючи, що матеріали справи не містять доказів, які свідчать про належну передачу приміщень, вважає, що клопотання не обґрунтоване належними та достовірними доказами. З огляду на заперечення позивача, суд зазначив, що на даний час предмет спору продовжує існувати та у такому випадку задоволення клопотання було б неприпустимим, оскільки порушувало б право на справедливий суд, встановлене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідач звернувся із клопотанням, сформованим в системі «Електронний суд» 24.04.2026 (вх. № 14281/26 від 24.04.2026), в якому просив провести виїзне судове засідання за адресою: буд. № 72 по вул. Овідіопольська дорога 3.
Протокольною ухвалою суду від 27.04.2026 суд залишив клопотання відповідача, сформоване в системі «Електронний суд» 24.04.2026 (вх. № 14281/26 від 24.04.2026) без розгляду у відповідності до ст. 118 ГПК України, оскільки таке клопотання заявлене на стадії розгляду справи по суті та про необхідність такого виїзного засідання на стадії підготовчого провадження відповідач у жодній заяві по суті або клопотанні не заявляв.
Ухвалами Господарського суду Одеської області від 16.02.2026, 02.03.2026 відкладався розгляд справи.
У судовому засіданні 16.03.2026 оголошено перерву до 06.04.2026 о 14:00 у відповідності до ст. 216 ГПК України. 
У судовому засіданні 06.04.2026 оголошено перерву до 27.04.2026 о 10:30 у відповідності до ст. 216 ГПК України. 
У судовому засіданні 27.04.2026 оголошено перерву до 18.05.2026 о 15:00 у відповідності до ст. 216 ГПК України.
У судовому засіданні 18.05.2026 оголошено перерву до 03.06.2026 об 11:00 у відповідності до ст. 216 ГПК України.
У судовому засіданні 03.06.2026 суд перейшов до стадії ухвалення рішення та відклав його проголошення на 10.06.2026 о 12:00. 
10.06.2026 судом оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення. 

3. Позиція учасників справи.

Доводи позивача – СГІ-НЦНС. 
Позовні вимоги обґрунтовані безпідставним користуванням відповідачем нежитловими приміщеннями № 1А та № 6А та перешкоджанням СГІ - НЦНС в реалізації ним своїх повноважень щодо реєстрації права власності на нерухоме майно та здійсненню господарської діяльності на основі права господарського відання щодо нерухомого майна.
Вказує, що відповідач продовжує використовувати у житловому будинку № 72 по вул. Овідіопольська дор., 3, м. Одеса: 1) нежитлове приміщення № 1А загальною площею 26,1 кв.м.; 2) нежитлове приміщення № 6А загальною площею 51,5 кв.м., що підтверджується матеріалами поліції, а саме: рапортом про отримання заяви ЕО № 5202 від 07.05.2024; рапортом про отримання заяви ЕО № 5206 від 07.05.22024; поясненнями засновника ТОВ «Олімп.Комсервіс.Плюс» Циганенко І.О. від 07.05.2024; актом комісії СГІ-НЦНС № 06/1 від 12.06.2024; актом комісії СГІ-НЦНС № 07/1 від 23.07.2024.
Зазначає, що житловий комплекс СГІ-НЦНС за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська дор., 3, є державною власністю та обліковується на його балансі, що встановлено рішеннями судів: ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.08.2014 у справі № 2-3-7/320-07-8237 про повернення об`єктів житлового фонду СГІ-НЦНС; 2) рішенням Господарського суду Одеської області від 23.06.2023 у справі № 916/1259/23 за позовом ТОВ «Олімп.Комсервіс.Плюс» до СГІ-НЦНС про зобов`язання здійснити списання з балансу СГІ-НЦНС багатоквартирних будинків житлового комплексу Інституту та мереж (у задоволенні позову відмовлено). Крім того, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27.10.2022 у цивільній справі № 521/14795/21 встановлено, що нежитлові приміщення № 1А та № 6А є державною власністю та належать Національній академії аграрних наук України на підставі господарського відання, перебувають в оперативному управлінні СГІ-НЦНС. 
У відповіді на відзив, сформованій в системі «Електронний суд» 03.09.2024 (вх. № 32090/24 від 03.09.2024), вказує, що правовими підставами подання позову по справі № 916/2738/23 було виключно неналежне виконання відповідачем умов договору на виконання послуг з обслуговування житлових будинків, споруд та прибудинкових територій від 01.02.2015, а також вимог ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Судом при розгляді справи встановлювались обставини щодо виконання або невиконання умов договору та належного підтвердження передачі приміщень згідно умов договору. Позов від 29.07.2024 по справі № 916/3316/24 містить зовсім інші правові підстави обґрунтування позовних вимог та стосується зовсім інших правовідносин, а саме перешкоджання СГІ-НЦНС реалізації своїх повноважень щодо реєстрації права власності на нерухоме майно та здійсненню господарської діяльності на основі права господарського відання щодо нерухомого майна та виконання Малиновського районного суду по цивільній справі № 521/14795/21 від 27.10.2022. 
Заперечує щодо твердження відповідача про те, що нежитлові приміщення 1-А та 6-А, у буд. 72 по вул. Овідіопольська дорога 3, м. Одеса не існують, оскільки до позовної заяви додана копія рішення Малиновського районного суду по цивільній справі № 521/14795/21 від 27.10.2022. Заперечує проти тверджень відповідача стосовно подій 07.05.2024 та неможливістю оглядати та заходити у приміщення, які рішенням суду витребувані із чужого незаконного володіння на користь держави, представником якої у даному випадку є СГІ-НЦНС – на праві оперативного управління. Стосовно тверджень відповідача, що він є управителем будинків на території житлового комплексу СГІ-НЦНС, вказує, що це не відповідає дійсності та нічим не підтверджено. 

Доводи відповідача – ТОВ «Олімп.Комсервіс.Плюс». 
У відзиві, сформованому в системі «Електронний суд» 16.08.2024 (вх. № 30501/24 від 19.08.2024), відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Вказує про ненадання позивачем жодних доказів на підтвердження обліку житлових будинків на його балансі, а саме доказів, що за адресою вул. Овідіопольська дорога 3, буд. 72 розташовані відповідні нежитлові приміщення. Докази звернення позивача до державного реєстратора також відсутні у матеріалах справи в якості доказів по справі. 
Твердження позивача стосовно того, що доступ до нежитлових приміщень було заблоковано директором ТОВ «Олімп.Комсервіс.Плюс» не відповідає дійсності з огляду на те, що представники СГІ-НЦНС намагалися заволодіти майном, що належить на праві спільної власності співвласникам багатоквартирного будинку № 72 по вул. Овідіопольська дорога 3, м. Одеса. Відсутність будь-яких доказів права власності на вищенаведені приміщення та повноважень у позивача унеможливлює з боку позивача заходити до приміщень, які належать співвласникам багатоквартирного будинку. 
Звертає увагу на невідповідність доказів, які надані суду та інформації викладеної у рішенні №521/14795/21 від 27.10.2022, що ще раз свідчить про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог позивача, а саме: у рішенні №521/14795/21 від 27.10.2022 зазначається, що засновником СГІ-НЦНС є НААН; відповідно до розпорядження Іллічівської районної адміністрації Одеської міської ради № 282 від 11.03.1998, СП-НЦНС в цілому, належить гуртожиток розташований за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3 буд. 72 , який призначений для проживання самотніх співробітників СГІ-НЦНС що на балансі СГІ-НЦНС НААН; за інвентарним номером № 10310024 обліковується житловий будинок розташований за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3 буд.72 балансовою вартістю 3 146 485 грн. Вважає, що гуртожиток СП-НЦНС НААН України для проживання самотніх співробітників інституту за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3, будинок № 72 є державною власністю. 
Вказує, що між ТОВ «ОлімпКомсервісПлюс» та співвласниками багатоквартирних будинків, що розташовані за адресою: Овідіопольська дорога, 3/3, 4,5,6,7,8,9А,9,18,52,60,62,65,67,68,69,70,71,72 укладені договори на надання послуг відповідно до Закону України «Про житлово – комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017. Вважає, що ТОВ «Олімп.Комсервіс.Плюс» є визначеним управителем багатоквартирних будинків, що розташовані за адресою: Овідіопольська дорога, 3/3,4,5,6,7,8,9А,9, 18,52,60,62,65,67,68,69,70,71, 72. 
Позивач жодним чином не підтвердив, що у багатоквартирних будинках, за адресою: Овідіопольська дорога, 3/ 3, 4, 5, 6, 7 ,8, 9А, 9, 18, 52, 60, 62, 65, 67, 68, 69, 70, 71, 72, всі квартири, житлові та нежитлові приміщення є виключно державною власністю.
Зазначає, що житлові приміщення у багатоквартирному будинку, за адресою: Овідіопольська дорога, 3/72 є приватизованими і тому власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою. Надані відповідачем докази права приватної власності на житлові приміщення у багатоквартирному будинку, за адресою: Овідіопольська дорога, 3/72, підтверджують, що позивач не має жодного відношення як до даного житлового будинку, так і на допоміжні приміщення даного будинку.
У додаткових поясненнях, сформованих в системі «Електронний суд» 02.12.2024 (вх. № 43345/24 від 03.12.2024), відповідач зазначив, що позов поданий особою, яка не має порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Будь – яких доказів приналежності даного майна до НААН та позивача, останнім не надано, що свідчить про відсутність у позивача ані прав власності, ані прав оперативного управління даним майном.
Вказує, що усі процитовані вище норми законодавства однозначно свідчать про те, що власники житлових та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками приміщень загального користування (у тому числі допоміжних), несучих, огороджувальних та несуче огороджувальних конструкцій будинку, механічного, електричного, сантехнічного та іншого обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівель і споруд, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав, що виключає можливість його перебування у власності держави чи територіальної громади, а також виключає розпорядження таким майном третіми особами, у даному випадку СП-НЦНС НААН України
У додаткових поясненнях, сформованих в системі «Електронний суд» 15.01.2025 (вх. № 1513/25 від 16.01.2025), відповідач зазначив аналогічні обставини, викладені у додаткових поясненнях, сформованих в системі «Електронний суд» 02.12.2024 (вх. № 43345/24 від 03.12.2024).
Відповідач надав додаткові пояснення у справі, сформовані в системі «Електронний суд» 09.02.2026 (вх. № 4654/26 від 09.02.2026).
У судовому засіданні 16.02.2026 суд зазначив, що додаткові пояснення подані відповідачем із пропуском строку, та будуть долучені до матеріалів справи лише у разі подання належного обґрунтування причин пропуску строку. 

Доводи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національної академії аграрних наук України.
У клопотанні, сформованому в системі «Електронний суд» 29.11.2024 (вх. № 43002/24 від 29.11.2024), викладено прохання розгляд справи № 916/3316/24 за відсутності представника Національної академії аграрних наук України у судовому засіданні; позовну заяву СГІ-НЦНС підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. 
Будь-яких інших пояснень, клопотань чи заяв щодо позову, третьою особою не надано. 

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно акту приймання-передачі об`єктів житлового приміщення від 26.12.2024 Господарський суд Одеської області ухвалою від 19.08.2014 у справі № 2-3-7/320-07-8237 ліквідував та припинив юридичну особу Житлово-комунальну контору Селекційно-генетичного інституту, виключив з Єдиного державного реєстру підприємства та організацій України; суд ухвалив повернути об`єкти житлового фонду, щодо яких Житлово-комунальна контора Селекційно-генетичного інституту є балансоутримувачем СГІ-НЦНС. На виконання ухвали Господарського суду Одеської області від 19.08.2014 комісія у складі: голова комісії –заступник директора з адміністративно-господарських питань, члени комісії: завідувач відділу експлуатації інженерних мереж, провідний інженер-електрик відділу експлуатації інженерних мереж, провідний інженер планово-виробничого відділу, заступник голови бухгалтера, ліквідатор Житлово-комунальної контори Селекційно-генетичного інституту склали акт про те, що Житлово-комунальна контора Селекційно-генетичного інституту передає, а СГІ-НЦНС приймає наступні об`єкти житлового комплексу, у тому числі 1122.1 будинки багатоквартирні масової забудови, житловий будинок № 72, м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, 3, буд. 72. 
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27.10.2022 у справі № 521/14795/21 позов Одеської обласної прокуратури, яка діє в інтересах Національної академії аграрних наук України, до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Управління державної реєстрації прав та правового забезпечення виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області Лещенко Юлії Олександрівни, за участі третьої особи: Селекційно-генетичний інститут національний центр насіннєзнавства та сортовивчення про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності, витребування майна задоволено; визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), державного реєстратора виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області Лещенко Юлії Олександрівни від 08.08.2019 (індексний номер рішення про державну реєстрацію 48147409) про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення загальною площею 26,1 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ; 
припинено право власності ОСОБА_1 на нежитлове приміщення (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1889706151101) загальною площею 26,1 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;
витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь держави в особі: Національної академії аграрних наук України нерухоме майно у вигляді нежитлового приміщення загальною площею 26,1 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1889706151101);
визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), державного реєстратора виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області Лещенко Юлії Олександрівни від 08.08.2019 (індексний номер рішення про державну реєстрацію 48148029) про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення загальною площею 51,5 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 ; 
припинено право власності ОСОБА_1 на нежитлове приміщення (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1889738151101) загальною площею 51,5 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ;
витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь держави в особі: Національної академії аграрних наук України нерухоме майно у вигляді нежитлового приміщення загальною площею 26,1 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1889738151101).
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10.10.2024 у справі № 521/14795/21 виправлено описку, допущену в сьомому абзаці резолютивної частини рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 27 жовтня 2022 року у цивільній справі за позовом Одеської обласної прокуратури, яка діє в інтересах Національної академії аграрних наук України до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Управління державної реєстрації прав та правового забезпечення виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області Лещенко Юлії Олександрівни, за участі третьої особи: Селекційно-генетичний інститут – національний центр насіннєзнавства та сортовивчення про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності, витребування майна, виклавши сьомий абзац резолютивної частини рішення у наступній редакції:
«Витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь держави в особі: Національної академії аграрних наук України нерухоме майно у вигляді нежитлового приміщення загальною площею 51,5 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1889738151101)». 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.10.2025 у справі № 521/14795/21 апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , від імені якого діє представник Тащі Михайло Михайлович на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 27.10.2022 по цивільній справі за позовом Одеської обласної прокуратури, яка діє в інтересах Національної академії аграрних наук України до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Управління державної реєстрації прав та правового забезпечення виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області Лещенко Юлії Олександрівни, третя особа: Селекційно-генетичний інститут – національний центр насіннєзнавства та сортовивчення про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності, витребування майна – закрито.
Згідно вказаної ухвали суду «..матеріалами справи встановлено, зокрема висновками експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (ОНДІЕ) від 30.11.2020 року № № 20-5449, 20-5216 судової оціночно-будівельної експертизи по матеріалам досудового розслідування № 42020162020000036, на вирішення якої ставились питання щодо ринкової вартості нежитлових приміщень № № 1A, 6А, площею 20,1 кв. м та 51,5 кв. м відповідно, розташованих за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога 3, буд. 72 вбачається, що зазначені нежитлові приміщення, розташовані на першому поверсі 9-ти поверхового будинку, використовуються з 2015 року в якості офісу обслуговуючої організації - ТОВ «Олімп.Комсервіс.Плюс», з яким СГІ -НЦНС 01.02.2015 укладено договір на виконання послуг з обслуговування житлових будинків, споруд та прибудинкових територій. До того нежитлове приміщення № 1А використовувалось під дільничний пункт поліції, а нежитлове приміщення № 6А використовувалось як офіс для попередніх обслуговуючих організацій. За своїми технічними характеристиками нежитлові приміщення № № 1A, 6А складаються, в тому числі, з основних приміщень та окремих санвузлів, обладнані окремими входами, віконними прорізами та забезпеченні вентиляцією, водопостачанням, електропостачанням, каналізацією, опаленням.
Згідно Листа регіонального відділення ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях від 25.08.2020 року № 10-08-03549, а також розпорядження Іллічівської районної адміністрації виконкому Одеської міської ради № 282 від 11.03.1998 року, положеннями Статуту СГІ-НЦНС, ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.08.2014 у справі № 2-3-7/320-07-8237, які містяться в матеріалах справи, будинок АДРЕСА_3 , включно з нежитловими приміщеннями № № 1A, 6А, так само перебуває у державній власності. Суб`єктом його управління, який є представником власника і виконує його функції, є Національна академія аграрних наук України, а балансоутримувачем – Селекційно-генетичний інститут – Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення НААН України, якому він належить на праві оперативного управління.
Таким чином, зі встановлених у справі обставин, можна стверджувати, що приміщення № № 1А та 6А за адресою: АДРЕСА_4 , за своїми технічними характеристиками є нежитловими приміщеннями, які є самостійними об`єктами цивільно - правових відносин, і до житлового фонду не входять та перебувають у державній власності, а балансоутримувачем є Селекційно-генетичний інститут – Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення НААН України, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що такі приміщення є допоміжними приміщеннями багатоквартирного жилого будинку, та є спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку.
Однак, претендуючи на приміщення 1-А та 6-А за адресою: АДРЕСА_4 і оскаржуючи судове рішення про витребування їх у власність держави за позовом прокурора, апелянт не врахував, що в даному випадку він фактично не погоджується з тим, що ОСОБА_1 за допомогою інших невстановлених осіб протиправно набула право власності на ці приміщення, які вибули з власності держави не з її згоди і незаконно є предметом доведення у порушеному кримінальному провадженні. При цьому сама ОСОБА_1 визнала правомірність позову прокурора і протиправність вибуття на її користь державного майна».
Висновок № 20-5449 від 30.11.2020 експерта судової оціночно-будівельної експертизи по матеріалам досудового розслідування № 42020162020000036, розпорядження Іллічівської районної адміністрації Одеської міської ради № 282 від 11.03.1998 та № 317 від 15.04.2022 позивач долучив до матеріалів справи. 
Одеська обласна прокуратура листом № 646 від 08.02.2024 звернулася до НААН, в якому зазначила, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якої на цей час право власності ОСОБА_1 на нерухоме майно припинено на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27.10.2022 у справі № 521/14795/21, однак право власності НААН на нього не зареєстровано; просила в строк до 15.02.2024 повідомити чи вживаються НААН заходи, направлені на проведення державної реєстрації за нею прав власності на нежитлові приміщення 1А, 6А по АДРЕСА_4 . 
Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.06.2023 у справі № 916/1259/23 відмовлено повністю у позові ТОВ «Олімп.Комсервіс.Плюс.» до СГІ-НЦНС про зобов`язання відповідача здійснити списання багатоквартирних будинків, у яких розташовані квартири та нежитлові приміщення приватної та інших форм власності, за адресами: АДРЕСА_5 , 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9А, 9, 11, 18, 52, 60, 62, 65, 67, 68, 69, 70, 71, 72 та мереж (водопостачання, водовідведення, електропостачання).
Позивачем надані рапорти (а.с. 20-21 т. 1), згідно яких встановлено, що заявник ОСОБА_3 повідомив відділення поліції № 3 через службу 102 про те, що 07.05.2024 за адресою м. Одеса, Овідіопольська дорога 3, буд. 72, проник невідомий, представляється працівником інституту; через годину заявник ОСОБА_3  повідомив, що годину чекає, дуже обурений довгим очікуванням, погрожує, що візьме сокиру і буде рубати їх.
З пояснень наданих відділенню поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області (а.с. 22-23 т. 1) Циганенко Ірина Олександрівна дала пояснення, що 07.05.2024 перебувала на своєму робочому місці як засновник ТОВ “Олімп.Комсервіс.Плюс” про події, зазначені у рапортах. 
У відповідності до акту б/н щодо огляду приміщень від 12.06.2024, складеного та підписаного заступником директора СГІ-НЦНС з адміністративно – господарських питань, провідним інженером, співробітником відділу, згідно доручення СГІ-НЦНС встановлено, що в нежитлових приміщеннях 1-А та 6-А у буд. 72 по вул. Овідіопольська дорога, 3, м. Одеса продовжують знаходитися представники ТОВ «Олімп.Комсервіс.Плюс».
У відповідності до акту б/н щодо огляду приміщень від 23.07.2024, складеного та підписаного заступником директора СГІ-НЦНС з адміністративно – господарських питань, провідним інженером, співробітником відділу, згідно доручення СГІ-НЦНС встановлено, що в нежитлових приміщеннях 1-А та 6-А у буд. 72 по вул. Овідіопольська дорога, 3, м. Одеса продовжують знаходитися представники ТОВ «Олімп.Комсервіс.Плюс».
Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.11.2023 у справі № 916/2738/23 розірвано договір на виконання послуг з обслуговування житлових будинків, споруд та прибудинкових територій від 01.02.2015, б/н, укладений між СГІ-НЦНС як замовником та ТОВ «Олімп.Комсервіс.Плюс» як виконавцем.
Згідно вказаного рішення суду позивачем в обґрунтування зазначеної вимоги не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що на виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв в користування нежитлові приміщення першого поверху у житловому будинку № 72 по вул. Овідіопольська дор., 3, м. Одеса: нежитлове приміщення № 1А загальною площею 26,1 кв.м. та нежитлове приміщення № 6А загальною площею 51,5 кв.м. Наданий позивачем Акт приймання-передачі об`єктів житлового комплексу Селекційно-генетичного інституту – Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення на обслуговування ТОВ „Олімп.Комсервіс.Плюс” від 01.02.2015 (т. 1, а.с. 22-24) та інші наявні у справі докази, жодним чином не підтверджують, що на виконання умов Договору позивач передав, а відповідач прийняв в користування вищезазначені нежитлові приміщення. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про виселення відповідача із займаних нежитлових приміщень, є необґрунтованою, оскільки позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що на виконання умов Договору позивач передав, а відповідач прийняв в користування вищезазначені нежитлові приміщення. 
У відповіді № 400/01-09 від 04.09.2024 КП «Міське агентство з приватизації житла» повідомлено, що за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3, буд. 72 приватизовані 97 квартир (самостійні та квартири спільного заселення).
Відповідач надав відомості про нерухоме державне майно станом на 01.07.2024. 
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 402680437 від 07.11.2024 стосовно нежитлового приміщення загальною площею 51, 5 кв.м., за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога 3, буд. 72, приміщення 6А наявні наступні відомості: вид обтяження – арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження – обтяжувач Малиновський районний суд м. Одеси, особа, майно/права якої обтяжуються – ОСОБА_1 . 
У відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав № 325278020 від 09.03.2023 речове право на нежитлове приміщення загальною площею 26, 1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 припинено 07.03.2023 на підставі рішення Малиновського районного суду від 27.10.2022 у справі 521/14795/21. 
У відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав № 325280229 від 09.03.2023 речове право на нежитлове приміщення загальною площею 51, 5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 припинено 09.03.2023 на підставі рішення Малиновського районного суду від 27.10.2022 у справі 521/14795/21. 
Рішенням Хаджибейського районного суду міста Одеси від 01.12.2025 у справі № 521/13490/25 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія Професіонал» (65036, м. Одеса, Овідіопольська дорога 3, 72, оф.1А, ЄДРПОУ:45314333) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_6 ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп.Комсервіс.Плюс» (м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 49/1, ЄДРПОУ:39597363), третя особа Селекційно-генетичний інститут – Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення (65036, м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, 3, ЄДРПОУ:00494628) про визнання договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 23.05.2025 року, б/н, разом із 5 (п`ятьма) додатками, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Олімп.Комсервіс.Плюс», як управителем будинку та ОСОБА_4 , як особою, уповноваженою співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_4 недійсним залишено без задоволення.
У відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав № 451163885 від 07.11.2025 власником нежитлових приміщень загальною площею 51, 5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 на підставі рішення Малиновського районного суду від 27.10.2022 у справі № 521/14795/21 є Національна академія аграрних наук України. 
У відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав № 451165689 від 07.11.2025 власником нежитлових приміщень загальною площею 26, 1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Малиновського районного суду від 27.10.2022 у справі № 521/14795/21 є Національна академія аграрних наук України. 
Рішенням Господарського суду Одеської області від 24.06.2025 у справі № 916/4225/24, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.09.2025, стягнуто з ТОВ “Олімп.Комсервіс.Плюс” на користь Селекційно-генетичного інституту – Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення грошові кошти в сумі 376 653, 10 грн та судовий збір в сумі 4519, 84 грн.
Згідно вказаного рішення суду між сторонами у справі був укладений договір на виконання послуг з обслуговування житлових будинків, споруд та прибудинкових територій від 01.02.2015, предметом якого є передача позивачем відповідачу функцій з утримання житлових будинків і прибудинкової території, надання житлово-комунальних послуг та проведення розрахунків з квартиронаймачами та власниками житлових приміщень. Також судом встановлено, що вищевказаний договір був розірваний судовим рішенням у справі № 916/2738/23 з підстав того, що відповідачем були допущені істотні порушення умов договору, у зв`язку з тим, що останній не уклав з відповідним суб`єктом господарювання договір на постачання електричної енергії, що визначено в обов`язках відповідача як в силу Закону, так і договору. За результатом вирішення спору у цій справі за встановлених обставин суди зробили висновок, зокрема, що у спірних правовідносинах відповідач мав статус управителя багатоквартирних будинків, переданих позивачем в його обслуговування за відповідним актом та на підставі укладеного між сторонами договору, натомість, внаслідок неналежного виконання зобов`язань відповідачем, Інститут вимушений нести додатковий фінансовий тягар (матеріальні витрати, що не передбачені фінансуванням) по відшкодуванню витрат на споживання електричної енергії місцями загального користування (ліфтами, освітленням прибудинкової території тощо). 
Приватним виконавцем був складений акт приватного виконавця ВП № 79422354 від 21.11.2025 відповідно до якого приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Бондаревим Р.В., при примусовому виконанні наказу № 916/4225/24 виданого 21.10.2025 здійснено виїзд за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога 3, буд. 72, приміщення 1А та приміщення 6А. Особа, що представилася засновником боржника – ТОВ “Олімп.Комсервіс.Плюс” на ім`я Ірина допустила приватного виконавця, понятих, представника Стягувача до приміщення № 6А. Після оголошення мети прибуття та представлення, остання викликала наряд поліції охорони. Екіпаж поліції прибув. Прибула особа, що представилася керівником боржника “Олімп.Комсервіс.Плюс”. В ході вчинення виконавчих дій, дана особа здійснювала перешкоджання проведенню виконавчих дій, перешкоджала джоступу до рухомого майна для проведення опису, вирвала та знищила 4 примірники проекту опису та 1 примірник акту приватного виконавця. При проведенні виконавчих дій екіпаж поліції охорони викликав слідчо-оперативну групу. Особа, що представилася директором, звертаючись до особи, що представилась засновником, сказала, щоб прибули люди, після чого прибула група в кількості до 10 осіб, які перешкоджали вчиненню виконавчих дій. Прибула слідчо-оперативна група, яка констатутвала законність дій приватного виконавця з проведення опису, проте не змогла забезпечити наступне проведення виконавчих дій та дотримання громадського порядку. Учасників виконавчого провадження запрошено до відділку для наступного проведення виконавчих дій. З огляду на вказане, приватний виконавець констатував неможливість виконавчих дій в силу перешкоджання проведенню групою невстановлених осіб. Здійснювалася відеофіксація виконавчих дій. 
Надані відповідачем до клопотання (вх. № 2795/26 від 26.01.2026) докази судом до уваги не приймаються, докази, не перекладені з російської мови (недержавної мови) на українську мову та не засвідчені належним чином в порядку ст. 79 Закону України “Про нотаріат”, відтак не є належними та допустимими доказами, оскільки документи не оформлені в установленому законом порядку. Така ж позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20.06.2019 у справі № 910/4473/17, а також у постанові від 12.03.2025 у справі № 910/20940/21 (910/19964/23). 
Надані відповідачем до клопотання (вх. № 11621/26 від 06.04.2026) докази судом залишені без розгляду у відповідності до положень ст. 118 ГПК України. 

5. Позиція суду. 

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Положення статей 15, 16 ЦК України визначають, що кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.
Положеннями ст. 16 ЦК України визначені способи захисту прав і законних інтересів суб`єктів господарювання. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, дійшовши висновку про безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.
Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам необхідно виходити з його ефективності. Це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення – гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним, тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці, зокрема у рішеннях від 13.05.1980 у справі "Артіко проти Італії" (п. 35) та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" (п. 32), визначає, що Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним.
Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушено, правового результату.
Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).
При цьому ефективність обраного позивачем способу захисту означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Таким чином, ефективний засіб (спосіб) захисту приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Зазначені висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, Верховного Суду від 03.03.2021 у справі № 915/161/20, від 21.01.2021 у справі № 921/266/18.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Таке право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (близькі за змістом висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (п. 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (п. 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (п. 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (п. 7.23)).
Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.09.2022 у справі № 483/448/20 (п. 9.64).
Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (ст. 391 ЦК України, ч. 2 ст. 152 ЗК України). Вказаний спосіб захисту можна реалізувати шляхом подання негаторного позову відповідно.
Негаторний позов – це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Аналіз цих норм дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у розпорядженні власністю (негаторний позов). Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.
Позов про усунення порушень права, не пов`язаного з позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.
У постанові Верховного Суду від 28.11.2022 у справі № 910/4426/19 зазначено, що у розумінні приписів ст. 391 ЦК України право власності може бути також порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом. Звернутися з негаторним позовом може власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем – лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю. Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.
Тотожні правові позиції викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 924/1220/17, постановах Верховного Суду від 21.01.2025 у справі № 910/19845/23.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 75 ГПК України).
Преюдиція – обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
Преюдиція ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини.
Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду.
Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Не потребують доказування обставини, встановлені рішенням суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2018 у справі № 917/1345/14 зазначила, що преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення.
Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Згідно із ст. ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Як зазначено судом вище та підтверджується матеріалами справи, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27.10.2022 у справі № 521/14795/21 задоволено позовні вимоги, зокрема, про витребування із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь держави в особі: Національної академії аграрних наук України нерухомого майна у вигляді нежитлового приміщення загальною площею 26,1 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1889706151101); витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь держави в особі: Національної академії аграрних наук України нерухоме майно у вигляді нежитлового приміщення загальною площею 26,1 кв. м, розташованого за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога, буд. 72, приміщення 6А (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1889738151101).
В ухвалі Одеського апеляційного суду від 14.10.2025 у справі № 521/14795/21 зазначено, що згідно Листа регіонального відділення ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях від 25.08.2020 року № 10-08-03549, а також розпорядження Іллічівської районної адміністрації виконкому Одеської міської ради № 282 від 11.03.1998 року, положеннями Статуту СГІ-НЦНС, ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.08.2014 у справі № 2-3-7/320-07-8237, які містяться в матеріалах справи, будинок АДРЕСА_8 , включно з нежитловими приміщеннями № № 1A, 6А, так само перебуває у державній власності. Суб`єктом його управління, який є представником власника і виконує його функції, є Національна академія аграрних наук України, а балансоутримувачем – Селекційно-генетичний інститут – Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення НААН України, якому він належить на праві оперативного управління. Таким чином, зі встановлених у справі обставин, можна стверджувати, що приміщення № № 1А та 6А за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога 3, буд. 72, за своїми технічними характеристиками є нежитловими приміщеннями, які є самостійними об`єктами цивільно - правових відносин, і до житлового фонду не входять та перебувають у державній власності, а балансоутримувачем є Селекційно-генетичний інститут – Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення НААН України, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що такі приміщення є допоміжними приміщеннями багатоквартирного жилого будинку, та є спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку.
При цьому, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили. 
Крім того, власником нежитлових приміщень загальною площею 51, 5 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Одеса, Овідіопольська дорога 3, буд. 72, приміщення 6А та загальною площею 26, 1 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Одеса, Овідіопольська дорога 3, буд. 72, приміщення 1А на підставі рішення Малиновського районного суду від 27.10.2022 у справі № 521/14795/21 є НААН, про що свідчать витяги з Державного реєстру речових прав № 451163885 від 07.11.2025 та № 451165689 від 07.11.2025.
Однак, в нежитлових приміщеннях 1-А та 6-А у буд. 72 по вул. Овідіопольска дорога, 3, м. Одеса станом на день звернення до суду з позовом продовжують знаходитися представники ТОВ «Олімп.Комсервіс.Плюс», про що свідчать акти б/н щодо огляду приміщень від 12.06.2024 та від 23.07.2024, складені та підписані заступником директора СГІ-НЦНС з адміністративно – господарських питань, провідним інженером, співробітником відділу, рапорти начальника відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області (а.с. 20-21 т. 1), пояснення, надані Циганенко І.О. відділенню поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області (а.с. 22-23 т. 1), акт приватного виконавця ВП № 79422354 від 21.11.2025. 
Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що НААН є власником нерухомого майна, а саме: нежитлових приміщень загальною площею 51, 5 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Одеса, Овідіопольська дорога 3, буд. 72, приміщення 6А та загальною площею 26, 1 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Одеса, Овідіопольська дорога 3, буд. 72, приміщення 1А, а відповідач – ТОВ «Олімп.Комсервіс.Плюс» без будь-яких правових підстав займає належні позивачу нежитлові приміщення, чим протиправно вчиняє перешкоди власникові – державі в особі: Національної академії аграрних наук України та балансоутримувачу такого майна – Селекційно-генетичному інституту – Національному центру насіннєзнавства та сортовивчення НААН України, якому він належить на праві оперативного управління у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. 
Суд, урахувавши наведені положення законодавства, дослідивши обставини та зібрані у справі докази дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту є належним, а власник майна та балансоутримувач такого майна мають право вимагати усунення перешкод у користуванні нерухомим майном. При цьому, суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду в порядку ст. 236 ГПК України.
Суд не бере до уваги доводи відповідача, що такий спір вже було вирішено рішенням Господарського суду Одеської області від 23.11.2023 у справі № 916/2738/23, яке набрало законної сили, оскільки позовна вимога щодо виселення ТОВ «Олімп.Комсервіс.Плюс» зі спірних приміщень у справі № 916/2738/23 була похідною від розірвання договору на виконання послуг з обслуговування житлових будинків, споруд та прибудинкових територій від 01 лютого 2015 року, б/н, укладений між Селекційно-генетичним інститутом – Національним центром насіннєзнавства та сортовивчення (вул. Овідіопольська дорорга 3, м. Одеса. 65036; код ЄДРПОУ 00494628), як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю Олімп.Комсервіс.Плюс (вул. Фонтанська дорога, буд. № 49/1, м. Одеса. 65049; код ЄДРПОУ 39597363), як виконавцем, та, внаслідок недоведеності передачі спірних приміщень відповідачеві на виконання умов такого договору за актом приймання-передачі, позивачу було відмовлено в такій позовній вимозі. 
Що ж стосується обставин, встановлених у даній справі № 916/3316/24, суд звертає увагу, що вони мали місце після набрання рішенням у справі № 916/2738/23 законної сили та не пов`язані з розірванням договору між сторонами, що підтверджено сукупністю зібраних по справі належних та допустимих доказів, які судом досліджено безпосередньо в судовому засіданні, та встановлено, що спір виник з інших підстав, аніж у справі № 916/2738/23. Суд також не бере до уваги доводи відповідача, що ним розірвано договір про надання послуг центральної охорони майна на об`єкту з реагуванням наряду поліції охорони № ПЦО-2/6817-24 від 31.10.2025, оскільки такий подано з порушенням порядку встановленого ст.ст. 74, 80 ГПК України, після закінчення підготовчого провадження, без обґрунтування поважності причин неподання його відповідно до вимог ГПК, крім того наявність такого договору не спростовує висновків суду, а лише підтверджує факт безпідставного зайняття спірних приміщень у сукупності з іншими доказами по справі, та не доводить, що спірні приміщення відповідачі звільнили та передали їх власникові або балансоотримувачу. Натомість, триваючий характер правопорушення з боку відповідача і наявність його в момент подання позову підтверджено матеріалами справи, при цьому доводи відповідача висновків суду не спростовуть. Відтак, порушене право позивача підлягає захисту судом шляхом задоволення позову в повному обсязі.

Щодо судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову – на відповідача; 2) у разі відмови в позові – на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ураховуючи задоволення позову, судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача. 

Керуючись ст. ст. 73, 74, 123, 129, 219, 232, 233, 236, 237, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити. 
2. Усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном Селекційно-генетичним інститутом - Національним центром насіннєзнавства та сортовивчення (65036, м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3; ідентифікаційний код юридичної особи: 00494628) шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп.Комсервіс.Плюс» (65049, м. Одеса, Фонтанська дорога, буд. 49/1; ідентифікаційний код юридичної особи: 39597363) із займаних нежитлових приміщень першого поверху у житловому будинку № 72 по вулиці Овідіопольська дорога, 3, м. Одеса, а саме з: 
1) нежитлового приміщення № 1А загальною площею 26,1 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1889706151101); 
2) нежитлового приміщення № 6А загальною площею 51,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1889738151101).
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп.Комсервіс.Плюс» (65049, м. Одеса, Фонтанська дорога, буд. 49/1; ідентифікаційний код юридичної особи: 39597363) на користь Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення (65036, м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3; ідентифікаційний код юридичної особи: 00494628) судовий збір в сумі 3028 грн (три тисячі двадцять вісім гривень). 

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст. 256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 19 червня 2026 року. 

Суддя О.О. Мусієнко