11.06.2026 
ЄУН 389/2169/25
Провадження №2/389/612/25

Рішення 
іменем України 
11 червня 2026 року Знам`янський міськрайонний суд
Кіровоградської області
у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,
за участю секретаря судового засідання Берневек О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №30002102 від 02.09.2021 в розмірі 27 074 грн 47 коп.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 02.09.20217 між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_2 підписано кредитний договір №300002102, відповідно до умов якого його було відкрито рахунок та встановлено кредитний ліміт, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі згідно з умовами, що визначені у кредитному договорі, що підтверджується виписками за кредитним договором. 
Надалі, 25.07.2024 АТ «Банк Форвард» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, згідно з яким та у відповідності до ст.512 ЦК України ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками АТ «Банк Форвард», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №30002102 від 02.09.2021.
Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» вимушене звернутися із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором.
Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №200051215 від 27.07.2017 становить 27 074 грн 47 коп, а саме заборгованість за тілом кредиту – 10 776 грн 85 коп; заборгованість за відсотками – 1 грн 62 коп, заборгованість за комісією – 16 296 грн 00 коп.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, а розгляд справи проводити за його відсутності. Не заперечував щодо заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав частково, а саме в частині заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками. При цьому розмір заборгованості за комісією не визнав, а розгляд справи проводити за його відсутності.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 02.09.2021 ОСОБА_1 підписав анкету-заяву №300002102, у якому просив відкрити йому поточний рахунок на його ім?я. Цього ж дня, 02.09.2021 відповідач також підписав паспорт споживчого кредиту, який містить умови кредитування.
АТ «Банк Форвард» свої зобов`язання за договором 30002102 від 02.09.2021 виконало і надало кредитні кошти позичальнику в повному обсязі, про що свідчить виписка по особовому рахунку угоди.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором 30002102 від 02.09.2021 заборгованість ОСОБА_1 становить 27 074 грн 47 коп, а саме заборгованість за тілом кредиту – 10 776 грн 85 коп; заборгованість за відсотками – 1 грн 62 коп, заборгованість за комісією – 16 296 грн 00 коп.
Надалі, 25.07.2024 між АТ «Банк Форвард» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого АТ «Банк Форвард» відступає ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» належні йому, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуває права вимоги до позичальників та/або заставодавців, зазначених у додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром у додатку №1 до цього договору. Новий кредитор (ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» ) сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.
Згідно з п.2 договору новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п.4 цього договору, набуває всі права кредитора за Основними договорами.
Відповідно до п.4 договору, сторони погодили, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 69349284 грн 90 коп. Загальна ціна активів, що входять до складу лоту, за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор, та яка підлягає сплаті новим кредитором за результатами зазначених відкритих торгів, складає 70122419,74 грн. без ПДВ.
Як убачається з копії платіжної інструкції №4170 від 23.07.2024 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перерахувало на рахунок АТ «Банк Форвард» 70122419,74 грн., як оплату за лот GL1N426202, переможець ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», ЄДРПОУ 35234236, ціна продажу 70122419 грн 74 коп, без ПДВ.
Відповідно до витягу з реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами станом на 25.07.2024 (додаток №1 до договору №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги), підписаного АТ «Банк Форвард» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №30002102 від 02.09.2021 на загальну суму 27 074 грн 47 коп, а саме заборгованість за тілом кредиту – 10 776 грн 85 коп; заборгованість за відсотками – 1 грн 62 коп, заборгованість за комісією – 16 296 грн 00 коп.
На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.
Відповідно до ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до вимог ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Відповідно до частини першої ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому.
Згідно ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання.
Положеннями ч.1 ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі ст.ст.526, 530, 610, частиною першою ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Положеннями ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Факт укладення кредитного договору відповідачем не заперечується, розмір заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками визнається.
Оскільки фактично отримані та використані відповідачем кредитні кошти на час звернення до суду не повернуті, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача тіла кредиту та відсотків за кредитним договором №30002102 від 02.09.2021.
Водночас, суд враховує не визнання відповідачем та відхиляє доводи позивача щодо обґрунтованості нарахування заборгованості за комісією у розмірі 16 296 грн 00 коп.
Так, при укладені кредитного договору АТ «Банк Форвард» було фактично встановлено сплату комісії, проте не зазначено, за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення позивачем будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, матеріали справи не містять, як і не містить таких даних виписка (розрахунок заборгованості).
Частиною 1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та супроводження кредитної справи та оцінкою платоспроможності, яка проводиться попередньо перед погодженням надання кредиту.
Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 (провадження N 14-44цс21).
У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
За таких обставин суд зазначає, що оскільки відповідачу встановлено плату за послуги, які за законом повинні надаватись безоплатно, пункти про нарахування комісії за надання кредиту є нікчемними, а тому нарахування заборгованості за цією комісією є безпідставним та вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню.
Можливість самостійно здійснити перерахунок кредитної заборгованості з огляду на нікчемність умов спірного договору в частині сплати комісії за обслуговування (зменшити визначений банком обсяг заборгованості на суми погашеної позичальником та простроченої комісії), відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 01.02.2023, справа № 199/7014/20 (провадження № 61-17825св21).
За таких обставин, приймаючи до уваги викладене вище законодавство та правові позиції Верховного Суду, враховуючи нікчемність умов договору про нарахування комісії, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за комісією в сумі 16 296 грн 00 коп.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягає стягненню 10 776 грн 85 коп (заборгованість за тілом кредиту) + 1 грн 62 коп (заборгованість за відсотками), що в загальному становить 10 778 грн 47. 
Крім того, представник позивача просить відшкодувати позивачу, понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн.
Відповідно до частини першої та третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з положеннями частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частини третя статті 137 ЦПК України).
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.
Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).
Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Слід зазначити, що адвокати, укладаючи із клієнтом договір про надання правової допомоги, мають вказувати перелік послуг, які будуть надаватися під час виконання такого договору.
З приводу цього питання Верховний Суд у постанові від 22 грудня 2018 року у справі №826/856/19 зазначив, що «з розрахунку наданих адвокатом послуг вбачається, що певні його дії (зробити копії необхідних документів чи друк квитанцій) не потребують професійних навичок, а акт виконаних робіт містить вид послуг, що не були передбачені договором».
Таким чином, для можливості наступного відшкодування судових витрат слід ретельно підготувати договір про надання правової допомоги та передбачити, якими доказами будуть підтверджуватися надані адвокатом послуги.
ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» понесені витрати в сумі 7000 грн на професійну правничу допомогу АО «Апологет» на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги №0206 від 02.06.2025 та замовлення до вказаного договору, що підтверджується детальним описом наданих послуг, актом наданих послуг.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24 січня 2022 року у справі №911/2737/17, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04 жовтня 2021 року у справі №640/8316/20, від 21 жовтня 2021 року у справі №420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Враховуючи положення статті 141 ЦПК України та зважаючи на те, що справа є незначної складності, розгляд справи в спрощеному провадженні, обсяг, якість та характер наданих послуг, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням ціни позову, враховуючи відсутність заяви про зменшення витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідача витрати за надання професійної правової допомоги на користь позивача у розмірі 7000 грн, що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи.
Разом з цим, враховуючи часткове задоволення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання правової допомоги у цій справі в розмірі 2 786 грн 70 коп пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За правилом частини 1 та пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до платіжної інструкції №11672 від 13.06.2025, позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп. 
Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, тому судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжним дорученням, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в сумі 964 грн 36 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 263-265, 273, 274-279 ЦПК України, суд,

ухвалив:
Позов задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №300002102 від 02.09.2021 в сумі 10 778 (десять тисяч сімсот сімдесят вісім) грн 47 коп, з яких: 10 776 грн 85 коп заборгованість за тілом кредиту, 1 грн 62 коп заборгованість за відсотками.
У задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісією в сумі 16 296 грн, відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 786 (дві тисячі сімсот вісімдесят шість) грн 70 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір в сумі 964 (дев`ятсот шістдесят чотири) грн 36 коп.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місце знаходження: вул.Смаль-Стоцького,1 корп.28, м.Львів, 79018, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ - 35234236.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя Знам`янського міськрайонного суду
Кіровоградської області О.В. Савельєва