Справа № 713/1076/26 
Провадження №2/713/722/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

03.06.2026 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилип`юка І.В., з участю секретарки судових засідань Паучек Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,
УСТАНОВИВ:
Представник ТОВ «Фінпром Маркет» Ґедзь О.В. звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.
У позові вказувала, що 07.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №6761226, за умовами якого кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 2 000,00 грн строком на 360 днів (з 07.10.2025 до 01.10.2025), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,95%, які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 345,00 грн). У разі порушення відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 100,00 грн за кожен день понадстрокового користування.
Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/ одноразовий ідентифікатор 583344.
Кредитодавець на виконання умов кредитного договору №6761226 від 07.10.2025 виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 2 000,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 .
Відповідач порушив обумовлені в договорі строки повернення кредиту, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість за вказаним договором у розмірі 8 018,00 грн, зокрема: 2 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 729,00 грн – сума заборгованості за процентами; 345,00 грн – сума заборгованості за комісією; 3 944,00 грн – сума заборгованості за пенею/неустойкою.
Відповідач зобов`язання за договором кредиту не виконав ні перед первісним кредитором, ані перед позивачем, який набув право вимоги за договором кредиту №6761226 від 07.10.2025 на підставі договору факторингу.
Просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» суму заборгованості за: договором позики №6761226 від 07.10.2025 в розмірі 8 018,00 грн, зокрема: 2 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 729,00 грн – сума заборгованості за процентами; 345,00 грн – сума заборгованості за комісією; 3 944,00 грн – сума заборгованості за пенею/неустойкою, суму сплаченого судового збору в розмірі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн.
У судове засідання представник позивача не з`явилася, бувши повідомленою про місце, день та годину слухання справи належним чином. До початку судового розгляду справи по суті представник позивача адвокат Ткаченко Ю.О. надіслала через систему «Електронний суд» заяву, у якій просила справу розглядати за відсутності їх представника, щодо винесення заочного рішення не заперечують.
У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, належно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи по суті відповідно до положень п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, а саме: повістка про виклик до суду, яка була надіслана на адресу зареєстрованого місця проживання – АДРЕСА_1 , повернулася з довідкою АТ «Укрпошта» про причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою». Також відповідач був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи по суті в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позов не подав.
З письмової згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Ухвалою суду від 05.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.
Ухвалою суду від 05.05.2026 витребувано з АТ КБ «ПриватБанк»: інформацію щодо належності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) карткового рахунку № НОМЕР_1 ; виписку по картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 за період з 07.10.2025 до 10.10.2025.
Ухвала виконана 29.05.2026.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов ТОВ «Фінпром Маркет» підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
На підтвердження позовних вимог представником позивача надано такі докази:
розрахунок заборгованості за договором позики №6761226 від 07.10.2025 за період з 24.02.2026 до 26.03.2026, згідно якого у ОСОБА_1 наявна заборгованість перед ТОВ «Фінпром Маркет» у розмірі 8 018,00 грн, зокрема: 2 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 729,00 грн – сума заборгованості за процентами; 345,00 грн – сума заборгованості за комісією; 3 944,00 грн – сума заборгованості за пенею/неустойкою;
копію платіжної інструкції 1efdc65d-dac2-4506-995d-c0f86bc13541, згідно якої – 07.10.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувало на платіжну карту НОМЕР_1 ОСОБА_1 кошти у сумі 2 000,00 грн;
розрахунок заборгованості за договором позики №6761226 від 07.10.2025 за період з 07.10.2025 до 25.02.2026, згідно якого у ОСОБА_1 наявна заборгованість перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у розмірі 8 018,00 грн, зокрема: 2 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 729,00 грн – сума заборгованості за процентами; 345,00 грн – сума заборгованості за комісією; 3 944,00 грн – сума заборгованості за пенею/неустойкою;
копію договору кредитної лінії (Надійний) №6761226, укладеного 07.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 з додатками, за умовами якого Товариство зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 2 000,00 грн строком на 360 днів, а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування грошовими коштами у розмірі 0,95% на день, які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 344,00 грн). У разі порушення відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка у розмірі 100,00 грн за кожен день понадстрокового користування. Договір укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 583344;
довідку про ідентифікацію, якою ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підтвердило, що клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є аналогом електронного підпису відповідно до вимог законодавства України.
Ідентифікація клієнта здійснювалась при укладенні таких договорів: №6761226; одноразовий ідентифікатор: 583344; час відправки ідентифікатора: 07.10.2025;
копії договору факторингу №25/02/26, укладеного 25.02.2026 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет», реєстру прав вимог №2 від 25.02.2026, платіжних інструкцій №579945926.1 від 25.02.2026, №579945969.1 від 09.03.2026 та №579946011.1 від 20.03.2026, відповідно до яких ТОВ «Фінпром Маркет» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», в тому числі і стосовно ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 за договором №6761226 від 07.10.2025 у розмірі 8 018,00 грн, зокрема: 2 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 729,00 грн – сума заборгованості за процентами; 345,00 грн – сума заборгованості за комісією; 3 944,00 грн – сума заборгованості за пенею/неустойкою.
З витребуваної за клопотанням представника позивача у АТ КБ «ПриватБанк» інформації за №20.1.0.0.0/7-260520/97964-БТ від 29.05.2026 вбачається, що: на ім`я що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ).
Додатково надали виписку по рахунку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) за період з 07.10.2025 до 10.10.2025.
Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором стало підставою для звернення нового кредитора - ТОВ «Фінпром Маркет» з даним позовом до суду.
Вирішуючи позовні вимоги ТОВ «Фінпром Маркет» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договорами позики суд застосовує такі норми права.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Частиною 1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).
Згідно з ч.2 ст.1055 ЦК України кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується ЗУ «Про електронну комерцію».
Відповідно до п.5 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі ст.10 ЗУ «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).
Статтею 11 ЗУ «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору.
Зокрема, відповідно до ч.3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч.4 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» закріплено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч.12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
У відповідності з положеннями ст.ст.509, 526, 629, 1054 ЦК України особа, яка уклала кредитний договір та отримала кошти повинна виконувати його належним чином та повернути кошти у відповідності з умовами кредитного договору.
У статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст.1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
За змістом ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором.
Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною, тип процентної ставки визначається кредитним договором.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року по справі №202/4494/16-ц, провадження №14-318цс18 викладено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Згідно зі ст.ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором.
Згідно з ч.2 ст.517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У п.3 ч.2 ст.129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
З наданих представником позивача та безпосередньо досліджених у судовому засіданні належних, достатніх та допустимих доказів судом установлено, що:
07.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії (Надійний) №6761226 в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 583344, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 000,00 грн строком на 360 днів та зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування грошовими коштами у розмірі 0,95% на день, які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 344,00 грн). У разі порушення відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка у розмірі 100,00 грн за кожен день понадстрокового користування;
на підставі договору факторингу №25/02/26 від 25.02.2026 з додатками ТОВ «Фінпром Маркет» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 за договором №6761226 від 07.10.2025 у розмірі 8 018,00 грн, зокрема: 2 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 729,00 грн – сума заборгованості за процентами; 345,00 грн – сума заборгованості за комісією; 3 944,00 грн – сума заборгованості за пенею/неустойкою.
Аналіз досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин в сукупності з наведеними вище вимогами закону та правовою позицією Великої Палати Верховного Суду дає підстави для обґрунтованого висновку, що оскільки ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором позики у встановлені ним строки не виконав, то з нього підлягає стягненню на користь нового кредитора - ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованість, яка складається з тіла кредиту та відсотків, нарахованих в межах строків кредитування.
Таким чином, загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 3 729,00 грн, з яких: 2 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 729,00 грн – сума заборгованості за процентами.
Щодо вимог про стягнення комісії за надання кредиту суд зазначає таке.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
З розрахунку заборгованості за договором позики №6761226 від 07.10.2025 вбачається, що до загального розміру заборгованості відповідача включено заборгованість за комісією у розмірі 345,00 грн.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.11 ЗУ «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Відповідно до ч.5 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частини першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21).
Пунктом 2.2.8 договору №6761226 від 07.10.2025 встановлено, що комісія за надання кредиту становить 17,25% від суми наданого кредиту що у грошовому виразі складає 345,00 грн.
Враховуючи, що відповідачу встановлено плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення пункту 2.2.8 договору №6761226 від 07.10.2025, щодо обов`язку позичальника сплатити комісію за надання кредиту у розмірі 17,25% від суми наданого кредиту, є нікчемними.
Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комісією в розмірі 345,00 грн за договором №6761226 від 07.10.2025 є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають.
Щодо вимог про стягнення неустойки суд зазначає таке.
Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».
Позивачем нараховано неустойку у розмірі 3 944,00 грн, що суперечить наведеним положенням пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України.
Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 неустойки в розмірі 3 944,00 грн є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають.
З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, Суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінпром Маркет», про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані, але підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по сплаті судового збору суд враховує, що:
згідно платіжної інструкції №579948847.1 від 23.04.2026 позивачем при зверненні з даним позовом до суду через систему «Електронний суд» сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Оскільки позов задоволено частково, то відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 238,01 грн, тобто пропорційно до задоволених позовних вимог (46,50% від заявленого позову).
Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу необхідно зазначити таке.
Відповідно до вимог ч.3 ст.133, ч.2 ст.137, ст.141 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.
На підтвердження вище вказаних обставин до початку судового розгляду справи по суті суду надані:
зазначений у позові попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи, згідно якого розмір витрат на правничу допомогу за вивчення та збір доказів, а також складання позовної заяви становить 4 500,00 грн;
копію договору про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025, укладеного між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТОВ «Фінпром Маркет» в особі директора Ґедзь О.В., відповідно до якого адвокат взяла на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу у обсязі та на умовах, передбачених даним договором;
витяг з акту №11ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025, підписаний адвокатом Ткаченко Ю.О. та директором ТОВ «Фінпром Маркет» Ґедзь О., згідно якого: адвокатом надано послуги на суму 4 500,00 грн, з яких: вивчення документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції та збір документів/доказів для формування позовної заяви до ОСОБА_1 - 500,00 грн; судовий супровід в суді першої інстанції, у тому числі складання позовної заяви ОСОБА_1 - 4 000,00 грн;
копію акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, який є додатком №1 до договору про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025, серед яких за №2647 справа щодо ОСОБА_1 ;
копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів №579946019.1 від 25.03.2026, згідно якої ТОВ «Фінпром Маркет» перерахувало на рахунок ОСОБА_2 кошти у сумі 175 500,00 грн в рахунок оплати згідно акту №10ФП приймання правничої допомоги від 09.03.2026 за договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025;
ордер серії АХ №1287257, виданий 03.09.2025 адвокатом Ткаченко Ю.О. позивачу ТОВ «Фінпром Маркет» на підставі договору про надання правової допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.202 у всіх судових установах України.
Враховуючи складність справи, яка є малозначною та однотипною, а також виконані адвокатом роботи (надані послуги) щодо складання позовної заяви та формування додатків до неї, розмір задоволених позовних вимог (46,50% від заявленого позову), суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 092,50 грн, тобто пропорційно до задоволених позовних вимог.
На підставі ст.ст.2, 15, 509, 512, 514, 517, 526, 530, 536, 610-612, 625, 634, 1048, 1050, 1054, 1056-1, 1077, 1078 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 128, 141, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 279-284, 354 ЦПК України, Суд,
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за договором №9791226 від 07.10.2025 у розмірі 3 729,00 грн (три тисячі сімсот двадцять дев`ять гривень 00 коп), з яких:
2 000,00 грн (дві тисячі гривень 00 коп) - сума заборгованості за основною сумою боргу;
1 729,00 грн (тисячу сімсот двадцять дев`ять гривень 00 коп) – сума заборгованості за процентами,
а також:

1 238,01 грн (тисячу двісті тридцять вісім гривень 01 коп) - судові витрати по сплаті судового збору;
2 092,50 грн (дві тисячі дев`яносто дві гривні 50 коп) – судових витрат на професійну правничу допомогу.
У задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», юридична адреса: м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33, код ЄДРПОУ: 43311346.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Іван ПИЛИП`ЮК