Справа № 457/525/26
провадження №3/457/201/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 червня 2026 року м. Трускавець
Суддя Трускавецького міського суду Львівської області Марчук В.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
в с т а н о в и в:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 616069 від 16.03.2026 ОСОБА_1 16.03.2026 о 18 год 13 хв в м. Трускавці по вул. Дрогобицькій, 35 керував транспортним засобом BMW 525, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. 
Захисник правопорушника Коцан Р.М. подав до суду клопотання, у якому вказав, що його довіритель не визнає вину у вчиненому адміністративному правопорушенні і просить закрити провадження у справі. Таке клопотання мотивоване тим, що на долучених відеозаписах не зафіксовано, що працівник поліції представився чи надав своє службове посвідчення. Долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним та фрагментованим, що може свідчити про намагання працівниками патрульної поліції уникнути об`єктивного з`ясування всіх обставин справи. За відсутності належної, безперервної відеофіксації огляд повинен був проводитися у присутності двох свідків, однак участь свідків під час проведення огляду забезпечена не була. 
Правопорушник у судове засідання не з`явився. Від представника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Коцана Р.М. надійшло клопотання про розгляд справи без участі правопорушника та його представника. 
Дослідивши матеріали справи та клопотання про закриття провадження у справі, суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
З долучених відеозаписів неможливо встановити обставини справи, адже на них не зафіксовано, що працівник поліції представився чи надав своє службове посвідчення для ознайомлення всупереч вимогам ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію».
На долучених до матеріалів справи відеоматеріалах містяться наступні фрагменти відеоматеріалів: 01593_00159320260316081556_0003A, 01593_00159320260316082141_0004A, 01593_00159320260316084019_0005A, 2026-03-16 at 10.21.06, 2026-03-16 at 10.32.06. Таким чином вбачається, що відеозапис не є безперервним, що суперечить чинному законодавству, адже відповідно до п.5 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). Натомість в матеріалах справи наявні вісім фрагментів відеозапису. Крім цього, у протоколі в графі «технічний засіб» зазначено «1593», хоча відеозаписи «2026-03-16 at 10.21.06» та «2026-03-16 at 10.32.06» не записані на вказаний технічний пристрій, а отже джерело їх не встановлене. У протоколі в графі «До протоколу додається» не зазначається, що долучаються відеоматеріали. 
За відсутності належної, безперервної відеофіксації огляд повинен був проводитись у присутності двох свідків, однак участь свідків під час проведення огляду не забезпечена, що свідчить про істотне порушення встановленої процедури
ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмова пройти огляд.
На відеозаписі «01593_00159320260316082141_0004A» а саме на 19 с хронометражу зафіксовано, як представник поліції озвучує: «Пропоную вам пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупини транспортного засобу бо у нього начебто наявні ознаки алкогольного сп`яніння», хоча з відеозапису не вбачається наявності зазначених ознак у водія. Навпаки, поведінка водія відповідає обстановці, відповіді на питання чіткі. Суд ставить під обґрунтований сумнів наведені ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки стан алкогольного сп`яніння повністю заперечується у ОСОБА_1 за обставин, наведених у протоколі; з оглянутого судом відеозапису події вбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими поводив себе адекватно, чітко відповідав на їхні запитання, висловлював свою думку, його поведінка цілком відповідала обстановці. З оглянутого відеозапису не вбачається тремтіння рук, мова ОСОБА_1 чітка і зрозуміла, а його поведінка повністю відповідає обстановці. 
Представник поліції запропонував водію пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, або в медичному закладі, однак не роз`яснив положення п. 7 Розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» відповідно до якого у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Отже, представником поліції належним чином не запропоновано та не роз`яснено про порядок огляду на стан сп`яніння.
У свою чергу, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не був складений в присутності особи і під відеозапис.
Однією з головних умов огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння є не лише наявність достатності підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння чи в нього маються ознаки такого стану, а й та обставина, що він у такому стані керував транспортним засобом.
Тому для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачно настаття адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України, матеріали справи мають містити належні та допустимі докази сукупності наступних обставин: керування особою транспортним засобом у конкретних час і місці; вимоги поліцейського до такої особи пройти відповідно до встановленого порядку медичний огляд на стан наявності чи відсутності стану алкогольного сп`яніння; наявність категоричної відмови особи пройти відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан такого сп`яніння.
17.07.1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі – Конвенція), а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію у національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) по всім питанням, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.
Так, відповідно до ст. 32 Конвенції питання тлумачення та її застосування належить до виключної компетенції ЄСПЛ, рішення якого є невід`ємною частиною Конвенції.
За ст. 9 Конституції України та ч. 1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто у такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення. 
У відповідності до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.
Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку. 
Особа може бути притягнута судом до адміністративної відповідальності лише в тому випадку, коли її вина доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, суд повинен бути впевнений, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, щодо якої складено протокол.
Враховуючи зазначене, у суду наявні сумніви у достовірності даних внесених до вказаного протоколу, а тому він не може бути належним та допустимим доказом по справі та слугувати підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
З огляду на викладене, наявні в матеріалах справи докази не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин, вважаю, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на його користь.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Наявні в матеріалах справи докази, не дають підстав поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин, враховуючи що в матеріалах справи відсутні докази вчинення адміністративного правопорушення, що в цілому являється суттєвим порушенням та що необхідно для вирішення питання про притягнення чи не притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому суддя вважає, що провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 130, 221, 247, 284 КУпАП, суддя,- 
п о с т а н о в и в:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:	  	В.  І.  Марчук