ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
28.05.2026	Справа № 910/6263/23	

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., в порядку спрощеного позовного провадження розглянувши матеріали
клопотання відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Шик-Меблі"
про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу
та заяви позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-Трейдинг"
про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу
у справі № 910/6263/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-Трейдинг" (81127, Львівська обл., Львівський р-н, село Підбірці, вулиця Виробнича, будинок 11 (79010, м. Львів, вул. Пекарська, 39/1)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шик-Меблі" (вул. Фрунзе, 160 Б, м. Київ, 04073)
про визнання договору розірваним та стягнення 488 676,59 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВ-Трейдинг" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шик-Меблі" про визнання Договору поставки № 09/2022/3 від 08.09.2022 року розірваним, стягнення 488 676,59 грн., а саме 285 784,24 грн. боргу, 202 892,35 грн. пені, а також витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 35 250,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами Договору поставки № 09/2022/3 від 08.09.2022 року в частині здійснення поставки товару у визначені строки та в обсязі, що відповідає розміру передплати, у зв`язку з чим позивачем було повідомлено про розірвання вказаного договору, за наслідками якого позивач просить суд стягнути з відповідача різницю між передплатою та вартістю фактично поставленого товару як безпідставно набуті кошти, з одночасним нарахуванням пені.
Так, разом з позовною заявою від позивача надійшла заява б/н від 18.04.2023 року про забезпечення позову, в якій останній просить суд вжити заходи забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Шик-Меблі" у розмірі 488 676,59 грн., які знаходяться на банківському рахунку НОМЕР_1 в АТ КБ "Приватбанк".
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 року в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
Через систему "Електронний суд" 12.05.2023 року від позивача на виконання вимог ухвали суду від 27.04.2023 року надійшла заява б/н від 28.04.2023 року про усунення недоліків позовної заяви, розглянувши яку суд встановив, що недоліки позовної заяви, які зумовили залишення її без руху, позивачем усунено.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/6263/23, з огляду на характер спірних правовідносин, заявлені позивачем вимоги та предмет доказування у даній справі, оскільки ціна позову у даній справі не перевищує 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та враховуючи незначну складність справи, за відсутності клопотань про інше та підстав для розгляду даної справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін з ініціативи суду, суд прийшов до висновку про розгляд даної справи за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.11.2023 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шик-Меблі" (вул. Фрунзе, 160 Б, м. Київ, 04073, код ЄДРПОУ 35275576) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-Трейдинг" (81127, Львівська обл., Львівський р-н, село Підбірці, вулиця Виробнича, будинок 11 (79010, м. Львів, вул. Пекарська, 39/1, код ЄДРПОУ 40764078) 20 689 (двадцять тисяч шістсот вісімдесят дев`ять) грн. 92 коп. основного боргу, 4818 (чотири тисячі вісімсот вісімнадцять) грн. 20 коп. пені та 382 (триста вісімдесят дві) грн. 62 коп. витрат зі сплати судового збору та в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
В свою чергу, через канцелярію суду 01.02.2024 року від відповідача надійшло клопотання б/н від 29.01.2024 року про ухвалення додаткового рішення (щодо витрат на правничу (правову) допомогу), в якій останній в порядку, передбаченому ст.ст. 42, 129, 244 ГПК України, просить стягнути з позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-Трейдинг" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 36 000, 00 грн., понесені відповідачем в межах судової справи №910/6263/23. Заяву разом з доказами направлення копії заяви про ухвалення додаткового рішення позивачу судом долучено до матеріалів справи.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2024 року клопотання відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Шик-Меблі" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/6263/23 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу прийнято до розгляду, судове засідання призначене на 29.02.2024 року.
Окрім цього, через систему "Електронний суд" 12.02.2024 року від представника позивача - ТОВ "АВ-Трейдинг" надійшла заява б/н від 12.02.2024 року про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить суд стягнути з відповідача - ТОВ "Шик-Меблі" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн. Заява з доданими доказами понесених витрат та доказами надсилання копії заяви на електронну адресу відповідача iso902100@gmail.com судом долучена до матеріалів справи.
В свою чергу, через канцелярію суду від представника відповідача 16.02.2024 року надійшли заперечення б/н від 13.02.2024 року на заяву ТОВ "АВ-Трейдинг" про ухвалення додаткового рішення від 12.02.2024 року, з доказами надсилання на поштову адресу позивача, а також через систему "Електронний суд" від представника позивача 21.02.2024 року - письмові пояснення б/н від 20.02.2024 року на клопотання відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, з доказами надсилання на адресу відповідача. Документи судом долучені до матеріалів справи.
Поряд із цим, на адресу Господарського суду міста Києва 21.02.2024 року надійшла ухвала Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2024 року про витребування справи № 910/6263/23 у зв`язку з надходження апеляційної скарги ТОВ "АВ-Трейдинг" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2023 року у даній справі.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.02.2024 року на підставі п.п 17.1, 17.3 частини 1 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України зупинено провадження з розгляду клопотання відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Шик-Меблі" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу до розгляду Північним апеляційним господарським судом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-Трейдинг" на постанову рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2023 року у справі №910/6263/23. Зобов`язано сторін повідомити суд про усунення обставин, що стали підставою для зупинення провадження з розгляду заяви, надавши суду відповідні письмові докази. Відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду заяви представника стягувача - Товариства з обмеженою відповідальність "АВ-Трейдинг" б/н від 12.02.2024 року про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу до повернення матеріалів справи №910/6263/23 до Господарського суду міста Києва.
Супровідним листом від 05.03.2024 року матеріали справи № 910/6263/23 направлені до суду апеляційної інстанції.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2025 року залишено без задоволення апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-Трейдинг" та рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2023 у справі №910/6263/23 залишено без змін.
Крім того, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2025 року залишено без розгляду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Шик-Меблі" - адвоката Ясинецького Олега Анатолійовича про прийняття додаткової постанови про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у справі №910/6263/23.
Матеріали справи №910/6263/23 повернуто до Господарського суду міста Києва.
На примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2023 року та постанови Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2025 року, які набрали законної сили 17.03.2025 року, Господарським судом міста Києва 11.06.2025 року видано відповідний наказ.
У свою чергу, через відділ діловодства Господарського суду міста Києва 20.08.2025 року надійшла заява позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-Трейдинг" б/н від 15.08.2025 року про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2025 року у справі № 910/6263/23, в якій заявник у зв`язку з отриманням від Державної податкової служби України відповіді на адвокатський запит № 16199-00-04-02-01-06 від 16.07.2025 року про те, що згідно з даними ЄРПН наявна інформація щодо Податкової накладної, виписаної відповідачем на позивача від 08.09.2022 року №1 з обсягами постачання без урахування ПДВ на суму 600 000,00 грн. та сумою ПДВ 120 000,00 грн., яка має статус "зареєстрована", а також отриманням через систему ЄРПН на запит №17826 від 23.07.2025 примірника Податкової накладної №1 від 08.09.2022 просить суд переглянути вказане рішення суду та ухвалити нове, яким:
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шик-Меблі" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-Трейдинг" безпідставно набуті грошові кошти за Договором поставки №09/2022/3 від 08.09.2022 року у розмірі 285 784,24 грн., пеню у розмірі 202 892,35 грн., а всього 488 676,59 грн. (чотириста вісімдесят вісім тисяч шістсот сімдесят шість грн. 59 коп.);
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шик-Меблі" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-Трейдинг" понесені судові витрати за сплату судових зборів та витрат на правничу допомогу, понесені на стадії провадження в суді першої інстанції, а саме витрати на правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн. (тридцять тисяч гривень) та витрат на сплату судового збору у розмірі 11 356,15 грн. (одинадцять тисяч триста п`ятдесят шість грн. 15 коп.);
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шик-Меблі" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-Трейдинг" понесені судові витрати на стадії апеляційного провадження, а саме витрати на сплату судового збору у розмірі 15 021,22 грн. (п`ятнадцять тисяч двадцять одна грн. 22 коп.);
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шик-Меблі" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-Трейдинг" понесені судові витрати на стадії перегляду рішення за нововиявленими обставинами, а саме витрати на сплату судового збору у розмірі 17 034,23 грн. (сімнадцять тисяч тридцять чотири гривні 23 коп.).
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.08.2025 року вищевказана заява була передана на розгляд судді Селівону А.М.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2025 року заяву позивача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2023 року у справі № 910/6263/23 залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків заяви.
На виконання вимог ухвали суду від 04.09.2025 року від представника позивача надійшли: через систему "Електронний суд": 12.09.2025 року - заява б/н від 11.09.2025 року про усунення недоліків заяви, з доказами надсилання на адресу відповідача; 15.09.2025 року - клопотання б/н від 15.09.2025 року про долучення доказів сплати судового збору в сумі 15021,23 грн., а також через канцелярію суду 15.09.2025 року - надійшла заява б/н від 10.09.2025 року про усунення недоліків заяви, зміст якої є ідентичним змісту поданої 12.09.2025 року через систему "Електронний суд" заяви, розглянувши які в сукупності суд встановив, що недоліки заяви, які зумовили залишення її без руху, позивачем усунено.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.09.2025 відкрито провадження у справі № 910/6263/23 за нововиявленими обставинами за заявою позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-Трейдинг", розгляд вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. 
Окрім цього, ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2025 року поновлено провадження по розгляду клопотання відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Шик-Меблі" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/6263/23. Прийнято до розгляду заяву позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-Трейдинг" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/6263/23. А також постановлено розгляд заяви та клопотання здійснювати без повідомлення (виклику) учасників справи.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2026 року відмовлено у задоволенні заяви позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-Трейдинг" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2023 року, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2025 року у справі № 910/6263/23. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2023 року у справі № 910/6263/23, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2025 року, залишено в силі.
Так, у відповідності до вимог статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Клопотання про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України).
В свою чергу суд зазначає, що відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі (частина 3 статті 252 ГПК України).
При цьому, як встановлено судом за матеріалами справи, в поданій позивачем позовній заяві б/н від 18.04.2025 року згідно приписів ст. 162 ГПК України зазначено попередній (орієнтовний) розмір витрат позивача на професійну (правничу) допомогу у даній справі у розмірі 35 250,00 грн., а також повідомлено, що докази витрат на професійну правничу допомогу буде подано у відповідності до ч. 8 ст. 129 ГПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення у даній справі.
Крім того, зі змісту відзиву на позовну заяву б/н від 26.06.2023 року судом встановлено, що відповідачем зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої (правової) допомоги згідно договору про надання правничої допомоги становить 50 000 грн. 00 коп.
Будь-яких інших заяв та клопотань процесуального характеру, окрім наявних у матеріалах справи, а саме заперечень відповідача б/н від 13.02.2024 року на заяву ТОВ «АВ-Трейдинг» та письмових пояснень позивача б/н від 20.02.2026 року, учасниками справи станом на час розгляду заяв про розподіл судових витрат суду не подано.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши надані сторонами суду докази, які мають значення для розгляду заяви, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Стаття 16 ГПК України закріплює за учасниками справи право на користування правничою допомогою.
За приписами ст.ст. 123, 126 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.
Витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських об`єднань та бюро, з надання правничої допомоги щодо ведення справи в суді розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених ст.ст. 129, 130 ГПК України.
Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).
Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Тобто, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Так, як зазначалось судом вище, у перших заявах по суті спору (позовній заяві та відзиві на позов) у відповідності до приписів ст.ст. 162, 165 ГПК України позивачем та відповідачем викладено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, який становить 32250,00 грн. у позивача та 36000,00 грн. у відповідача, та зазначено, що остаточний розмір витрат буде визначений з урахуванням вчинених процесуальних дій та з подальшим наданням відповідних доказів.
Окрім цього, через канцелярію суду 01.02.2024 року від відповідача надійшло клопотання б/н від 29.01.2024 року про ухвалення додаткового рішення (щодо витрат на правничу (правову) допомогу), в якій останній в порядку, передбаченому ст.ст. 42, 129, 244 ГПК України, просить стягнути з позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-Трейдинг" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 36 000, 00 грн. та, відповідно, через систему "Електронний суд" 12.02.2024 року від представника позивача - ТОВ "АВ-Трейдинг" надійшла заява б/н від 12.02.2024 року про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить суд стягнути з відповідача - ТОВ "Шик-Меблі" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн.
В свою чергу, з аналізу вищенаведеної норми частини 8 ст. 129 ГПК України вбачається, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: не надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат.
Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Суд у позовному провадженні є арбітром, що надає оцінку тим доказами і доводам, що наводяться сторонами у справі, тобто суд не може діяти на корить будь-якої зі сторін, що не відповідатиме основним принципам господарського судочинства.
Таким чином, суд може зменшити розмір витрат на правову допомогу, що підлягають розподілу, за клопотанням іншої сторони, яка і зобов`язана довести не співмірність заявлених опонентом витрат.
Зокрема, відповідно до наявних в матеріалах справи заперечень відповідача б/н від 13.02.2024 року на заяву ТОВ «АВ-Трейдинг» просить відмовити в задоволенні вказаної заяви, посилаючись на те, що взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для спору, заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі - 30000,00 є неспівмірним зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
В свою чергу, у письмових поясненнях позивача б/н від 20.02.2026 року представник останнього просить відмовити у задоволенні клопотанні відповідача про стягнення з ТОВ АВ «Трейдинг» витрат на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 36000,00 грн., посилаючись на те, що відповідачем не надано детального опису виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), який є обов`язковим документом відповідно до вимог ст. 126 ГПК України. Крім того, позивач зазначає, що наданий відповідачем акт надання послуг від 22.06.2023 року підтверджує лише факт прийняття послуг станом на дату його підписання та не охоплює послуги щодо складання і подання процесуальних документів, поданих представником відповідача 26.06.2023 року та 31.07.2023 року. Також представник позивача вказує на неспівмірність заявлених до відшкодування витрат із фактичним обсягом наданих адвокатом послуг та відсутність належних доказів понесення витрат саме у заявленому розмірі.
За результатами розгляду заяв позивача та відповідача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в порядку ст. 126, 129, 130, 244 ГПК України судом встановлено, що представником позивача долучено до матеріалів справи докази на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, а саме: копію Договору про надання правової допомоги (примірник 1) від 17.01.2023 року, копію Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 12.02.2024, копію Акту виконаних робіт №09/01/2024 від 09.01.2024 року на виконання Договору про надання правової допомоги від 17.01.2023.
Також судом встановлено, що відповідачем - ТОВ «Шик-Меблі» долучено до матеріалів справи докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, а саме: копію Договору №29/07/2022 про надання правової допомоги від 29.02.2022 року; копію Додатку №1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 15.05.2023 року; копія Акту надання послуг від 22.06.2023 року; копію Квитанції до прибуткового касового ордера № 66 від 22.06.2023 року на суму 36000,00 грн.
За твердженням позивача, загальна сума нарахованих судових витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи № 910/6263/23 склала 30 000,00 грн., які останній просить суд стягнути в поданій суду заяві про ухвалення додаткового рішення.
В свою чергу, розмір заявлених відповідачем до стягнення з позивач витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/6263/23 становить 36 000,00 грн.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.ст. 16, 126 ГПК України).
Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 1 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 року, передбачено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час на виконання доручення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За приписами п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності щодо надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 вказаного Закону).
В статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" наведені види адвокатської діяльності, а також роз`яснено, що адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «АВ-Трейдинг» (клієнт за договором, позивач у справі) та Адвокатським об`єднанням «Танасишин, Михайлевський та Партнери» (Виконавець за Договором) було укладено Договір про надання правової допомоги (примірник 1) від 19.07.2022 року (далі - Договір), за умовами п. 1.1 якого Виконавець зобов`язується надати Клієнту правову допомогу на умовах і в порядку,що визначені Договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору. 
Відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, є строком дії останнього.
Згідно п. 6.5 Договору даний договорі діє з моменту його підписання до повного виконання Сторонами його умов.
Також у п.п. 3.1-3.2 вказаного Договору сторонами погоджено, що вартість правової допомоги на виконання цього Договору визначається в розмірі 1500 грн. за 1 (одну) годину роботи адвоката. Правова допомога оплачується Клієнтом протягом 10 календарних днів з дня отримання Рахунку від Виконавця.
Як встановлено судом, на підтвердження обсягу понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію Акту виконаних робіт №09/01/2024 від 09.01.2024 року та Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом згідно яких Адвокатське об`єднання надало клієнту наступну професійну правничу допомогу: надання консультацій щодо захисту прав та інтересів ТОВ «АВ-Трейдинг» - год., формування позовної заяви із додатками - 9 год., формування заяви про забезпечення позову - 3 год., написання відповіді на відзив на позовну заяву - 5 год., складення інших процесуальних заяв та клопотань - 2 год., а також зазначено, що виходячи із встановленої в п. 3.1 Договору ставки вартості правової допомоги 1500,00 грн. за 1 год. роботи адвоката, розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 30 000,00 грн.
Разом з тим, як зазначено у вказаному акті, клієнт визнає та приймає виконану роботу Виконавця згідно з договором правової допомоги від 09.01.2024. Претензій щодо обсягу виконаної роботи та оплати сторони не мають.
В свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що з метою надання правової допомоги у справі № 910/6263/23 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Шик-Меблі» (клієнт за договором, відповідач у справі) та Адвокатом Ясинецьким Олегом Анатолійовичем (Адвокат за договором) був укладений Договір №б/н про надання правничої (правової) допомоги від 15.05.2023 року (далі - Договір від 15.05.2023) згідно п. 2.1 якого адвокат приймає від Клієнта доручення щодо надання правничої (правової) допомоги, пов`язаною з участю у Господарському суді м. Києва по справі № 910/6263/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ-Трейдинг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шик-Меблі» про визнання договору розірваним, стягнення заборгованості повернення майна, набутого без законних на те підстав, що включає в себе консультації, підготовка та подача адвокатських запитів, підготовка та подача відзиву на позовну заяву, підготовка та подача заперечень на відповідь на відзив, підготовка та подача клопотань та інші процесуальні дії, а Клієнт зобов`язується оплатити Адвокату гонорар в розмірі та порядку, визначеному цим Договором. У випадку, якщо Адвокат не може надати правничу (правову) допомогу особисто, він має право покласти виконання цього Договору на іншу особу, при цьому Адвокат залишається відповідальною особою в повному обсязі перед Клієнтом за порушення умов Договору. 
Відповідно до пункту 10.4 зазначеного правочину, договір набуває чинності з моменту його підписання та діє протягом 3-х років.
Також між відповідачем та Адвокатом був підписаний Акт наданих послуг від 22.06.2023, відповідно якого встановлено, що Адвокат надав клієнту наступну професійну правничу допомогу: підготовка та подача заяви про отримання позовної заяви ТОВ «АВ-Трейдинг», вивчення та аналіз позовної заяви про розірвання договору та стягнення грошових коштів з додатками, консультація від 14.06.2023 - 3 год., загальною вартістю - 6000 грн., підготовка та подача відзиву на позовну заяву про розірвання договору та стягнення грошових коштів - 10 год., загальною вартістю - 20000,00 грн., підготовка та подача заяви - 1 год., загальною вартістю - 2000,00 грн., підготовка та подача клопотання про зменшення витрат на правничу (правову) допомогу позивача - 4 год., загальною вартістю - 8000,00 грн.
При цьому, як зазначено у вказаному акті, підписанням цього акту Клієнт підтверджує факт належного отримання послуг відповідно до положень Договору від 15.05.2023, а також не має претензій до Адвоката стосовно отриманих від нього послуг, вказаних в цьому акті.
Наразі, станом на час ухвалення додаткового рішення доказів оплати позивачем та відповідачем наданих адвокатами згідно Договору про надання правової допомоги від 17.03.2023 року та Договору про надання правової допомоги від 15.05.2023 року послуг правової допомоги матеріали справи не містять.
Крім того, суд звертає увагу на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, згідно якої витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Матеріалами справи підтверджується, що в процесі розгляду справи № 910/6263/23 в Господарському суді міста Києва інтереси позивача представляв адвокат Михайлевський Юрій Романович на підставі ордеру серії АА № 1174725 від 15.05.2023 року, який подавав заяви по суті справи та документи.
Також у даній справі інтереси відповідача представляв адвокат Ясинецький Олег Анатолійович на підставі ордеру серії АІ № 1496889 від 21.11.2023 року.
Таким чином, подані позивачем та відповідачем документи щодо вартості наданих послуг на професійну правничу допомогу адвокатів в рамках розгляду спору у даній справі №910/6263/23 є належними і допустимими доказами на підтвердження обставин реальності понесених сторонами витрат, визначених статтею 126 ГПК України.
Так, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 року передбачено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час на виконання доручення.
Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
При цьому, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 року у справі № 910/4201/19).
Відтак, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.
Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "East/WestAllianceLimited" проти України (заява № 19336/04, п. 269) визначено, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасників справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Така ж правова позиція випливає з інших рішень Європейського суду з прав людини, зокрема, у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п. п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).
У відповідності до ст. 124, п. п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. ст. 2, 7, 13 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є, зокрема, рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд наголошує, що відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити реальність їх оплати. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів.
Як свідчать матеріали справи, сторони заперечують проти задоволення заявлених до відшкодування розмірів витрат на професійну правничу допомогу у відповідних сумах, посилаючись, зокрема, на їх завищення та не співмірність зі складністю справи тощо, в тому числі змісту, обсягу та вартості наданих послуг, враховуючи предмет спору, складність справи та необхідний обсяг роботи адвокатів, а також наголошують на необґрунтованості заявлених до стягнення сум.
Так, виходячи з наданих сторонами доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду даної справи суд виходить із загальних критеріїв оцінки послуг з надання правової (правничої) правової допомоги з урахуванням обсягу та змісту підготованих адвокатами документів.
Зокрема, суд оцінює та досліджує подані сторонами документи та встановлює, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатами, документам, наявним у судовій справі, чи не подавали адвокати під час розгляду справи явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено в документи інформацію щодо витрат адвокатів, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджуються заявлені до відшкодування суми, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвокатів, необхідних для надання правничої допомоги.
За результатами здійсненого судом аналізу наданих сторонами доказів, в тому числі актів наданих послуг за Договорами про надання правової допомоги суд наголошує, що згідно приписів чинного господарського процесуального законодавства вартість наданої учаснику справи професійної правничої допомоги оцінюється судом виходячи з критеріїв складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
Отже, в контексті понесених сторонами витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з позиції обґрунтованості, як необхідності так і неминучості, співмірності витрат із складністю справи, відповідності критерію реальності таких витрат та обсягом наданих послуг, а також розумності їхнього розміру.
Наразі, згідно з наданим позивачем актом № 09/01/2024 від 09.01.2024 року, а також актом надання послуг 22.06.2023 року, поданим відповідачем, витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з наданням правової допомоги з представництва інтересів клієнтів у Господарському суді міста Києва у справі № 910/6263/23 включають формування правової позиції та консультування Клієнта у справі, підготовку та подання позовної заяви, підготовку та подання відзиву на позовну заяву, а також підготовку та подання інших процесуальних заяв і клопотань.
Проте, суд зазначає, що такі види послуг як проведення правового аналізу наданих документів, аналіз законодавчої бази, що регулює спірні відносини, визначення судової практики, формування позиції та консультування клієнта у справі мають організаційний характер, є безпосередніми складовими підготовки позовної заяви, відзиву на позовну заяву та за своєю суттю не можуть бути віднесені до правової допомоги як окрема послуга, позаяк складають єдине ціле з послугами підготовки, складення та подання до суду позовної заяви, відзиву на позовну заяву та в обов`язковому порядку передують зазначеним послугам адвоката, а тому зазначені витрати не можуть бути покладені на іншу сторону як окремі види правової допомоги, передбачені статтями 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Також судом враховано зміст позовної заяви, викладеної на 10 аркушах, яка містить нормативно-правове обґрунтування заявлених вимог, а також зміст відзиву на позовну заяву обсягом 12 сторінок, кількість та зміст підготовлених адвокатами процесуальних документів, а також обсяг поданих доказів, що у своїй сукупності свідчить про фактичний обсяг правничої роботи, необхідної для підготовки та подання відповідних процесуальних документів і доказів, проте окремо судом, у межах оцінки співмірності розміру заявлених позивачем до стягнення витрат із обсягом наданої правничої допомоги взято до уваги факт залишення позовної заяви без руху відповідно до статті 174 ГПК України ухвалою суду від 27.04.2023 та відмову у забезпеченні позову ухвалою суду від 27.04.2023, що, в свою чергу, не може бути враховано при розрахунку витрат на професійну правничу допомогу та не підлягає включенню до їх складу.
Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Такий же правовий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц (постанова від 19.02.2020 року).
Таким чином, господарський суд, розподіляючи понесені позивачем та відповідачем витрати на професійну правничу допомогу адвокатів дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази та встановлені судом фактичні обставини справи, а також розмір задоволених позовних вимог, що менше заявлених сторонами витрат, не є безумовною підставою для стягнення судом витрат позивача на професійну правничу допомогу з відповідача саме в розмірі 30 000,00 грн., а з позивача - 36 000,00 грн., адже ці розміри мають бути доведені, документально обґрунтовані, відповідати критерію розумної дійсності та необхідності таких витрат, співмірності з ціною позову та ринковими цінами на правничу допомогу і адвокатські послуги.
Так, судом враховано правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 року у справі № 911/2737/17, згідно якого стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Враховуючи вищевикладене, дослідивши надані сторонами докази, враховуючи клопотання позивача та відповідача про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами, а також приймаючи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, ціну позову, рівень складності, характеру спору та юридичної кваліфікації правовідносин у справі, враховуючи обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду представниками сторін документів, а також їх значення для вирішення спору і кількості судових засідань суд доходить висновку, що зменшення витрат позивача до 10 000,00 грн. від попередньо заявленої суми 30 000,00 грн. та зменшення витрат відповідача до 7 000,00 грн. від попередньо заявленої суми 36 000,00 грн., які є завищеними, відповідатиме критерію пропорційності і розумності. Аналогічну позицію виклав у своїх постановах Верховний Суд від 07.08.2018 року у справі № 916/1283/17 та від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За таких обставин, з урахуванням вищенаведених висновків суду, в т.ч. щодо пропорційності задоволених матеріальних і відмовою в нематеріальній вимог, заява позивача підлягає частковому задоволенню в сумі 382,00 грн., та, відповідно, заява відповідача підлягає частковому задоволенню в сумі 6732,60 грн.
Згідно с.11 ст. 129 ГПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. 
Оскільки суд поклав судові витрати на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а також враховуючи те, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу є більшими ніж у позивача, суд вважає за можливе зобов`язати позивача сплатити відповідачу різницю таких витрат, що становить 6350,60 грн.
Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Заяву позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-Трейдинг" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/6263/23 задовольнити частково.
2. Заяву відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Шик-Меблі" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/6263/23 задовольнити частково.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-Трейдинг" (81127, Львівська обл., Львівський р-н, село Підбірці, вулиця Виробнича, будинок 11 (79010, м. Львів, вул. Пекарська, 39/1, код ЄДРПОУ 40764078) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шик-Меблі" (вул. Фрунзе, 160 Б, м. Київ, 04073, код ЄДРПОУ 35275576) 6350 (шість тисяч триста п`ятдесят) грн. 60 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
4. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.М.Селівон