ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

Справа № 953/9742/25      Головуючий 1 інстанції: Губська Я.В.
Провадження №33/818/482/26   Доповідач: Шабельніков С.К.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2026 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., 
при секретарі Вакула Н.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:
Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 17000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Як встановив суд, 10 вересня 2025 року о 02 годині 30 хвилин в м.Харкові, по вул. Максима Рильського (Сидора Ковпака), 34, 10 вересня 2025 року близько 02-30 хв. в м.Харків, по вул. Саперна, 32, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hundai accent, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №449068 від 10 вересня 2025 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Київського районного суду м.Харкова від 04 листопада 2025 року та закрити провадження у справі.
В обґрунтування доводів зазначив, що він не згоден із рішенням суду, однак, надати суду пояснення у нього не було можливості, у зв`язку з неповідомлення його про день та час судового засідання. Крім того, зазначає, що він є військовослужбовцем та виконує обов`язок по захисту України, у зв`язку з чим, перебуваючи на бойовому чергуванні, фізично не міг бути присутнім та приймати участь у судовому засіданні в суді першої інстанції.

У судові засідання Харківського апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник Карпухін Д.Ю. не з`явилися, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися своєчасно та належним чином. 
Зокрема, розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 був призначений в Харківському апеляційному суді на 13 годину 15 хвилин 23 січня 2026 року.
На адресу, яка міститься в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , судом апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку направлялась судова повістка з рекомендованим листом із зворотнім повідомленням (арк.25), яку було отримано 14 грудня 2025 року, про що свідчить підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, що повернулось на адресу апеляційного суду (арк.29). 
Поряд із цим, згідно довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber», 09 грудня 2025 року судова повістка про виклик до суду на 13 годину 15 хвилин 23 січня 2026 року сформована та доставлена на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , що відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасника судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №28 від 23 січня 2023 року (арк.25).
Також на адресу захисника Карпухіна Д.Ю. судом апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку направлялась судова повістка з рекомендованим листом із зворотнім повідомленням (арк.26), яку було отримано 12 грудня 2025 року, про що свідчить підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, що повернулось на адресу апеляційного суду (арк.28). 
Поряд із цим, згідно довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber», 09 грудня 2025 року судова повістка про виклик до суду на 13 годину 15 хвилин 23 січня 2026 року сформована та доставлена на номер мобільного телефону ОСОБА_2 , що відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасника судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №28 від 23 січня 2023 року (арк.25).
23 січня 2026 року на адресу Харківського апеляційного суду надійшла заява захисника Карпухіна Д.Ю. про відкладення розгляду справи, призначеного на 13 годину 15 хвилин 23 січня 2026 року, у зв`язку із його задіянням у проведенні слідчих дій у кримінальному провадженні №42024222120000002 від 12 січня 2024 року, а також для ознайомлення із матеріалами справи стосовно ОСОБА_1 та отримання відеозапису події (арк.30).
У зв`язку із заявою захисника Карпухіна Д.Ю. про відкладення розгляду справи, апеляційний розгляд відкладено до 16 години 10 хвилин 18 лютого 2026 року (арк.33).
На адресу, яка міститься в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , 26 січня 2026 року судом апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку направлялась судова повістка з рекомендованим листом із зворотнім повідомленням (арк.37), яку було отримано 05 лютого 2026 року, про що свідчить підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, що повернулось на адресу апеляційного суду (арк.35). 
Також на адресу захисника Карпухіна Д.Ю. 26 січня 2026 року судом апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку направлялась судова повістка з рекомендованим листом із зворотнім повідомленням (арк.38), яку було отримано 29 січня 2026 року, про що свідчить підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, що повернулось на адресу апеляційного суду (арк.36). 
18 лютого 2026 року на адресу Харківського апеляційного суду надійшла заява захисника Карпухіна Д.Ю. про відкладення розгляду справи, призначеного на 16 годину 10 хвилин 18 лютого 2026 року, у зв`язку із його зайнятістю в розгляді інших справ, а також узгодження правової позиції з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, після ознайомлення із матеріалами справи. Крім того, у заяві зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є військовослужбовцем та перебуває в зоні бойових дій, у зв`язку з чим з ним немає зв`язку (арк.39-42).
У зв`язку із заявою захисника Карпухіна Д.Ю. про відкладення розгляду справи, апеляційний розгляд відкладено до 16 години 15 хвилин 16 березня 2026 року (арк.43).
На адресу, яка міститься в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , 03 березня 2026 року судом апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку направлялась судова повістка з рекомендованим листом із зворотнім повідомленням (арк.45), яка повернулась на адресу Харківського апеляційного суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (арк.49-50). 
Поряд із цим, згідно довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber», 03 березня 2026 року судова повістка про виклик до суду на 16 годину 15 хвилин 16 березня 2026 року сформована та доставлена на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , що відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасника судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №28 від 23 січня 2023 року (арк.45).
Крім того, 10 березня 2026 року телефонограмою за номером телефону, який зазначений в матеріалах справи, ОСОБА_1 особисто повідомлений про розгляд його апеляційної скарги на постанову Київського районного суд м.Харкова від 04 листопада 2025 року, який відбудеться в суді апеляційної інстанції о 16 годині 15 хвилин 16 березня 2026 року. Поряд із цим, ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність дотримання принципу розумності строків при розгляді справи в суді, які спливають у зв`язку з неодноразовими відкладенням справи за заявами сторони захисту. Також ОСОБА_1 роз`яснено можливість реалізації його процесуальних прав, а саме можливість особисто прийняти участь в судовому засіданні в приміщенні суду бо в режимі відеоконференції із власних засобів чи засобів найближчого до нього суду загальної чи спеціальної юрисдикції, а також направити на електронну адресу Харківського апеляційного суду свої письмові пояснення або скористатися послугами свого професійного захисника, попередньо зв`язавшись із ним у будь-який зручний спосіб. ОСОБА_1 повідомив, що він є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 та наразі знаходиться у Донецькій області у м.Покровську, де заступає на бойове чергування (арк.47).
Також на адресу захисника Карпухіна Д.Ю. 03 березня 2026 року судом апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку направлялась судова повістка з рекомендованим листом із зворотнім повідомленням (арк.44), яку було отримано 05 березня 2026 року, про що свідчить підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, що повернулось на адресу апеляційного суду (арк.48). 
Захисник Карпухін Д.Ю. про місце, день та час розгляду апеляційної скарги був також повідомлений в підсистемі “Електронний суд”, про що свідчить відомості довідки про доставку електронного документу (арк. 44).
16 березня 2026 року на адресу Харківського апеляційного суду надійшла заява захисника Карпухіна Д.Ю. про відкладення розгляду справи, яке призначене на 16 годину 15 хвилин 16 березня 2026 року, у зв`язку із його участю у судовому засіданні у кримінальному провадженні №626/3777/24, яке перебуває на розгляді у Берестинському районному суді Харківської області, а також у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та наразі перебуває на бойових позиціях в зоні бойових дій, однак бажає особисто приймати участь у розгляді його апеляційної скарги.
У зв`язку із заявою захисника Карпухіна Д.Ю. про відкладення розгляду справи, апеляційний розгляд відкладено до 16 години 25 хвилин 30 березня 2026 року (арк.53).
На адресу, яка міститься в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , 18 березня 2026 року судом апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку направлялась судова повістка з рекомендованим листом із зворотнім повідомленням (арк.54), яка повернулась на адресу Харківського апеляційного суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (арк.64-65). 
Поряд із цим, згідно довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber», 18 березня 2026 року судова повістка про виклик до суду на 16 годину 25 хвилин 30 березня 2026 року сформована та доставлена на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , що відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасника судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №28 від 23 січня 2023 року (арк.54).
Також на адресу захисника Карпухіна Д.Ю. 18 березня 2026 року судом апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку направлялась судова повістка з рекомендованим листом із зворотнім повідомленням (арк.55), яку було отримано 20 березня 2026 року, про що свідчить підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, що повернулось на адресу апеляційного суду (арк.56). 
Захисник Карпухін Д.Ю. про місце, день та час розгляду апеляційної скарги був також повідомлений в підсистемі “Електронний суд”, про що свідчить відомості довідки про доставку електронного документу (арк. 55).
30 лютого 2026 року на адресу Харківського апеляційного суду надійшла заява захисника Карпухіна Д.Ю. про відкладення розгляду справи, призначеного на 16 годину 25 хвилин 30 березня 2026 року, у зв`язку із його хворобою та перебуванням на лікуванні у лікарні. Крім того, у заяві зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є військовослужбовцем, бажає приймати участь у судовому засіданні, однак наразі перебуває в зоні бойових дій, у зв`язку з чим з ним немає зв`язку (арк.57).
У зв`язку із заявою захисника Карпухіна Д.Ю. про відкладення розгляду справи, апеляційний розгляд відкладено до 14 години 30 хвилин 22 квітня 2026 року (арк.58).
На адресу, яка міститься в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , 03 квітня 2026 року судом апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку направлялась судова повістка з рекомендованим листом із зворотнім повідомленням (арк.59).
Поряд із цим, згідно довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber», 03 квітня 2026 року судова повістка про виклик до суду на 14 годину 30 хвилин 22 квітня 2026 року сформована та доставлена на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , що відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасника судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №28 від 23 січня 2023 року (арк.59).
Крім того, 21 квітня 2026 року телефонограмою за номером телефону, який зазначений в матеріалах справи, ОСОБА_1 особисто повідомлений про розгляд його апеляційної скарги на постанову Київського районного суд м.Харкова від 04 листопада 2025 року, який відбудеться в суді апеляційної інстанції о 14 годині 30 хвилин 22 квітня 2026 року. Поряд із цим, ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність дотримання принципу розумності строків при розгляді справи в суді, які спливають у зв`язку з неодноразовими відкладенням справи за заявами сторони захисту. Також ОСОБА_1 роз`яснено можливість реалізації його процесуальних прав, а саме можливість особисто прийняти участь в судовому засіданні в приміщенні суду бо в режимі відеоконференції із власних засобів чи засобів найближчого до нього суду загальної чи спеціальної юрисдикції, а також направити на електронну адресу Харківського апеляційного суду свої письмові пояснення або скористатися послугами свого професійного захисника, попередньо зв`язавшись із ним у будь-який зручний спосіб. ОСОБА_1 повідомив, що він є військовослужбовцем та наразі знаходиться у Донецькій області у м.Покровську (арк.66).
Також на адресу захисника Карпухіна Д.Ю. 03 квітня 2026 року судом апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку направлялась судова повістка з рекомендованим листом із зворотнім повідомленням (арк.60), яку було отримано 08 квітня 2026 року, про що свідчить підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, що повернулось на адресу апеляційного суду (арк.63). 
Захисник Карпухін Д.Ю. про місце, день та час розгляду апеляційної скарги був також повідомлений в підсистемі “Електронний суд”, про що свідчить відомості довідки про доставку електронного документу (арк. 61).
Разом з цим, у судове засідання апеляційного суду від 22 квітня 2026 року ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Карпухін Д.Ю. не з`явилися, повідомлялися своєчасно та належним чином.
Згідно ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Статтею 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Таким чином, неявка особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до ст.268 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Крім того, ч.1 ст.6 Європейської Конвенції з прав людини, ратифікованою Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. 
Конвенція встановлює право кожного на доступ до справедливого та безстороннього правосуддя. Однак таке право не є абсолютним, та може бути обмеженим з об`єктивних підстав, визначених законом з обов`язковим врахуванням принципу розумності строків для розгляду справи.
У справі «N.B. проти України» Суд зазначив, що «розумність тривалості розгляду справи має визначатися в світлі обставин справи, а також з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, важливість предмета розгляду для заявника» («N.B. проти України», 3 квітня 2008 року, §40).
Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо неї, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).
У рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та своєчасного (без невиправданих зволікань) розгляду і вирішення справи.
Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїх правових висновках у справі №800/547/17, направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення особи «належним». Обов`язок судів «повідомити» полягає у тому, щоб інформувати учасника справи про судове засідання, а не забезпечити його участь в цьому засіданні.
Суд апеляційної інстанції також звертає увагу, що перегляд постанови суду першої інстанції здійснюється саме за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який, у першу чергу, мав би цікавитися питаннями призначення судових засідань у справі.
Поряд із цим, у матеріалах справи відсутні будь-які фактичні відомості про те, що ОСОБА_1 цікавиться розглядом апеляційної скарги.
Слід також зазначити, що, у відповідності до ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, інформація про кожне судове засідання оприлюднюється на офіційному веб-порталі Судової влади України, у тому числі у мобільному застосунку Порталу Дія, та учасники справи не були позбавлені об`єктивної можливості дізнатися про дати судових засідань в суді апеляційної інстанції, користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до вказаного сайту.
Враховуючи наведене, а також те, що матеріали справи мають відомості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Карпухіна Д.Ю. про місце, день та час розгляду апеляційної скарги, та не містять будь-яких заяв чи клопотань сторони захисту про відкладення апеляційного розгляду цієї справи, апеляційний суд вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу ОСОБА_1 за відсутності належно повідомлених учасників справи та провадити судовий розгляд в межах поданої апеляційної скарги та відомостей, які наявні в матеріалах справи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та відомості, що є наявними у справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні. 
Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд при розгляді справи відносно ОСОБА_1 дотримався всіх вказаних вимог закону.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, внаслідок порушення ним вимог п.2.5 Правил дорожнього руху. 
Так, згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, диспозиція якої передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, з системного аналізу вищезазначених норм вбачається, що проходження в установленому порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності того підстав, є обов`язком водія, а не його правом. 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами, а саме: відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №449068 від 10 вересня 2025 року, в якому зазначено про те, що 10 вересня 2025 року о 02 годині 30 хвилин, м. Харків, вул. Максима Рильського (Сидора Ковпака), 34 10 вересня 2025 року близько 02 години 30 хвилин в м.Харків по вул. Саперна, 32, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом hundai accent, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6820» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (арк.1, 2).
Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10 вересня 2025 року, ОСОБА_1 під час події мав виражені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд не проводився, у зв`язку з відмовою водія від проходження огляду (а.с.5,6).
З відомостей рапорту інспектора взводу №2 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП, ст. лейтенанта поліції, Краснікова В., вбачається, що 10 вересня 2025 року під час патрулювання у складі екіпажу 1204 за адресою: м.Харків, вул. Максима Рильського, 34, було зупинено транспортний засіб Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого під час перевірки документів були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я гр. ОСОБА_1 категорично відмовився. За даним фактом було складено протокол ЕПР 1 №449068 за порушення вимог п.2.5 ПДР. Водія згідно ст.266 КУпАП було відсторонено від керування транспортним засобом (арк.7).
У матеріалах справи також міститься відеозапис від 10 вересня 2025 року за участю ОСОБА_1 , з якого вбачається, що у темну пору доби на вимогу працівників поліції транспортний засіб зупиняється на узбіччі дороги. З-за керма вийшов водій у військовій формі, та з боку пасажирського – чоловік у цивільній формі, які підійшли до працівників поліції. Водій, на питання працівника поліції, повідомив, що нічого не трапилось і вони їдуть додому, а також те, що вони вже спілкувались із іншим екіпажем працівників поліції. Чоловік, який був разом із водієм, повідомив, що їм вже виписали протокол за ст.130 КУпАП. На питання працівника поліції, чоловік повідомив, що пили всі, оскільки «побратим приїхав з Донбасу». На вимогу працівника поліції, водій надав посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Водієм виявився ОСОБА_1 . Під час спілкування з ОСОБА_1 працівником поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота. Працівниками поліції ОСОБА_1 було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер, так і у відповідному медичному закладі. ОСОБА_1 повідомив, що він не відмовляється проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, але тільки при наявності двох свідків, а також вимагав повернути йому посвідчення водія. Крім того, ОСОБА_1 поводив себе агресивно, використовував нецензурну лайку. ОСОБА_1 повідомлені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Після складання адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 ознайомили із протоколом про адміністративне правопорушення, однак останній відмовився від підпису та отримання його копії. ОСОБА_1 було відсторонено від подальшого керування транспортним засобом.
Враховуючи такі відомості відеозапису, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що працівник поліції об`єктивно та законно розцінив дії ОСОБА_1 як відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і у відповідному медичному закладі, оскільки працівник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 протягом тривалого часу пройти огляд на стан сп`яніння, роз`яснював наслідки такої поведінки. Однак, водій надалі ухилявся від відповіді, посилаючись на проходження огляду лише при наявності двох свідків та не виконував жодних дій, які б свідчили про готовність пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, такі дії ОСОБА_1 були вірно розцінені працівником поліції як відмова від вказаного проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. 
Крім того, вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття, у зв`язку з чим у ОСОБА_1 не було об`єктивних підстав для не проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що, у свою чергу, свідчить про умисне бажання уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне.
Поряд із цим, з метою об`єктивної перевірки всіх обставин справи, суд апеляційної інстанції викликав в судове засідання працівника поліції ОСОБА_3 , яка складала протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , щоб з`ясувати обставини події, які він зафіксував в протоколі.
Однак, 22 квітня 2026 року до Харківського апеляційного суду надійшло клопотання від працівника поліції Босенко Н.С. про розгляд справи стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП без її участі, у зв`язку із службовою необхідністю, враховуючи її пояснення, в яких вона зазначила, що 10 вересня 2025 року під час патрулювання Київського району в складі екіпажу 1204 за адресою: м.Харків, вул. Максима Рильського, поблизу будинку 34 було зупинено, згідно п.7 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» (комендантська година), транспортний засіб Hundai Accent, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в ході перевірки документів були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння категорично відмовився. Вищевказаному було роз`яснено його права, згідно ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а також роз`яснені наслідки за відмову від проходження згідно п.2.5 ПДР України. За даним фактом було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, серія ЕПР1 №449068, п.2.5 ПДР України. Водія було відсторонено від керування транспортним засобом.
Такі пояснення працівника поліції, вочевидь, узгоджуються з іншими фактичними відомостями, які містяться в матеріалах справи, що підтверджує обґрунтованість висновків та рішення суду першої інстанції щодо порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що саме відмова від вимоги поліцейського пройти в установленому порядку огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Драгер, так і в медичному закладі, є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані алкогольного сп`яніння чи ні.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Однак, ОСОБА_1 , скориставшись своїм правом на захист, звернувшись за допомогою до професійного адвоката, не скористався своєю процесуальною можливістю та не звернувся із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі. 
Більш того, матеріали справи не містять відомостей про те, що стороною захисту подавалася заява у порядку, передбаченим чинним КПК України, до правоохоронних органів щодо фальсифікації цих матеріалів справи або про перевищення працівниками поліції своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при складанні адміністративного матеріалу відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП.
Також стороною захисту не надано відомостей про те, що вони зверталися до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності працівників патрульної поліції.
Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.
Отже, враховуючи, що сторона захисту не надала до суду будь-яких фактичних відомостей на підтвердження їх версії щодо незаконності дій працівників поліції під час проведення ними огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а також складення ними протоколу та інших процесуальних документів за цією справою, а матеріали справи не містять відповідних відомостей, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення та інших письмових доказах, оскільки вони відповідають дійсності та заслуговують на увагу.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення права на захист під час розгляду справи в суді першої інстанції, оскільки справу розглянуто за відсутності належного повідомлення ОСОБА_1 про судовий розгляд, то суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім у судовому засіданні було поновлено в апеляційному суді, при цьому сторона захисту не була позбавлена можливості надавати усні та письмові пояснення, заявляти відповідні клопотання, надавати докази та реалізувати інші права, які могли бути використані в суді першої інстанції, у тому самому обсязі. ОСОБА_1 та його захисник Карпухін Д.Ю. були обізнані про день, час та місце розгляду апеляційної скарги, разом з тим, у судове засідання не з`явились. Поряд із цим, стороною захисту не було надано будь-яких інших доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Отже, будь-які обмеження, які сторона захисту могла зазнати, були компенсовані у межах апеляційного провадження, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції. 
За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що у цій справі було дотримано право ОСОБА_1 на захист, а також право на розгляд його справи компетентним та незалежним судом, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.
Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді. 
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху та вірно притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання сторони захисту на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставною.
Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

У зв`язку з викладеним, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 04 листопада 2025 року у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя         С.К. Шабельніков